24 



Men icke m5 man s3som auktoritet for vara zoolo- 

 giska namn anfora arbeten, hvilkas nomenclatur ej 

 foljer samma grunder som vSrj sSledes BuissoNS 

 blott for genera, aldrig for species 5 BunoNS hvar- 

 ken for slagten eller arter]. 



3. Generiska namn utg^ ej genom delning af 

 genus, utan bibehallas for en af delarne. [I Dejeans 

 katalog hafva de stora Linneanska genera Elater, 

 Buprestis m. fl. alldeles forsvunnit genom nya namn 

 at alia deraf bildade smS genera]. 



4. Namnet bibehalles for det nya genus, som 

 innehaller den ursprungligen typiska arten. 



5. 6. Ett sednare namn utgSr alldelesj t. ex. 

 Monaulus Viellot 1816 = Lophophorus Tern. 1813, 

 med samma art sSsom typus; det forra utgar sale- 

 des. Deremot Oedemia och Melanitta, som voro 

 urspr. fullkomliga synonymer, men med olika upp- 

 gifna typ-arter, bibehallas nu Scisom 2:ne smci gene- 

 ra, hvartdera innehallande sin ursprungliga typ. 



7. Med lika skal utgar ett nyare namn som ar 

 niotsvarigt flera aldre tillhopa, t. ex. Psarocolius 

 Wagl, som sammanfattar de aldre Cassicus, Xanth- 

 ornus. Icterus m. fl. 



8, 9. DA flera genera sammanslas till ett, m§- 

 ste delta bibehalla namnet af ett bland dem, nem- 

 ligen af det aldsta som kan bibehallas, eller, om de 

 aro af lika alder, af det som innehaller typus. [Om 

 sSledes det stora slagtet Psarocolius anses bora bibe- 

 hallas, bor det beta Xanthornus (ratteligen Xanthornis)J. 



"Foljande regler utvisa undantagen frAn priori- 

 tetslagen, som i detalj framstalles i de foregaende". 



10. Ett namn som forr blifvit gifvet at en an- 

 nan grupp (eller art), vid hvilken det bor bibehal- 

 las, utgar, emedan 2:ne genera i Zoologi och Bota- 

 nik ej fa hafva samma namn. 



