10 



halla flera samlingar, Iivilka pa ett s(alle forena en 

 bctydlij^are del af dem, som fiinnos uppgifne i boc- 

 ker, ocli iiro no^ val forsedde for att kurina begag- 

 nas vid en grundligare undersokning. I3risten pa allt 

 detta har hittills gjort ett hinder, mot hvilkel de, 

 som forsokt alt vaga sig ut pa djupet af detta in- 

 vecklade studium, genast i borjan strandat. 



Hnsdjurens atergaende till vilda tillstandet ar af 

 vigt att observera; i allmanhet atertaga de, sa vidt 

 man annu kanner, efter flera generationer, likhet med 

 de ursprnngiigen vilda *); men ett annat fenomen ar 

 ej mindre upplysande: "att husdjiiren aflagsna sig fran 

 sin vilda urstam i samma man som de folkslag, hos 

 hvilka de tjena, aro aflagsnade fran ett vildt natur- 

 tillstand". De mest civiliserade folkslasr utofva det 

 storsta inflytandet pa sina husdjurs forandringar, ge- 

 nom urval vid fortplantningen och manga andra or- 

 saker. Detta ar en af de iakttagelser, som bora tjena 

 oss sasom ledtrad vid ett studium af menniskoracer- 

 ne, grundadt pa det af husdjuren, och mojiigtvis ara- 

 nar forf. att vid ett annat tillfalle dermed fortsatta. 



Om vari- ^^^ arbete vi hittills hufvudsakligen foljt fort- 



atioii 1 sattes med ett kapitel om variationen i storlek hos 



storiek ^ • 



hos djur djur och menniskor, hvilket amnes utredande ar 

 niskor. 9^ mycken vigt for stadgandet af vara begrepp 

 om: art, varietet, aflinitet o. s. v. Egentligen af- 

 handlas blott daggdjuren, men de satser som anforas 

 kunna ofverhufvud afven tillampas pa lagre djur. 

 Forf. anmiirker att narslaglade arter af mammalia i 

 allmanhet aro af nara lika storlek, och att med en 



*) Harofver har man en uppsats af Roulin, i Mem. Sav. 

 Etr. Paris Tome VI, 319 (tr. 1835); om do europe- 

 iska, i amerika fdrvildade husdjuren. 



