hast, asna, oxe, buffel. Bos grunniens, kamel, drome- 

 dar, lama, ren. Af andra klasser bloft dufvan, som 

 anvandes sasom brefbarare. 



Bland dessa djur aro de accessoriske och industri- 

 elle af ringa vigt, och anses vara tamde i sednare 

 tider. De ofriga tvenne slagen, alimentara och au- 

 xiliara, anses deremot af forf. sasom oundvikligen 

 nodvandiga vilkor for hvarje, afven den ringaste grad 

 af civilisation, och sasom hogst nyttige for de men- 

 niskor hvilka ej hafva samhallsskick, hvarfore sadane 

 djur afven finnas hos alia folkslag. De aro tamde i 

 menniskoslagtets forsta barndom och hafva blifvit ut- 

 bildade till de flesta racer. De talrikaste af husdju- 

 ren hora till blott 3:ne ordines af de tva hogsta djur- 

 klasserna, nemligen: Pecora^ 9 arter, Gallince 8, och 

 Ansercs 5 arter, och just dessa aro, med undantag 

 af hunden, just de vigtigaste bland husdjuren. Af 

 lagre klasser aro blott n%ra fS, foga vigtiga hus- 

 djur. Djuren af de 3 anforde ordningarne forena 

 utan tvifvel de flesta egenskaper, som gora dem tjen- 

 lige sasom husdjur; de lefva i sallskap och i mang- 

 gifte, samt af vaxtamnen och aro saledes latta att 

 underhallaj de aro latta att tamja, fortplanta sig utan 

 sv^righet i tama tillst^ndet och kunna med latthet 

 uti detsamma uppfodas sSsom ungar. Men med allt 

 detta atersta sA mSnga svarigheter att losa, aft man 

 ej med n^gorlunda sakerhet kan besvara frSgan, 

 hvarfore menniskan just fall it pci valet af vara nu- 

 varande tama daggdjur: oxe, hast, fSr, get m. fl. af 

 hvilka nSgra aga krafter som ofvertraffa menniskans, 

 och af hvilka de fullvuxne hannarne i sitt oskadade 

 tillstand aro sA vildsinte och obandige, alt de borde 

 afskracka hvarje forsok till tamjande. For att for- 

 klara detta har man, enl forfrs mening, ingenting an- 

 nat att anfora, an den instinktlika vishet och det forut- 

 seende, som karakterisera de menskliga foretagen i 



