deda namda , ocli bloll kunna anses sAsorn klar uj)|)- 

 faltning- ocli fiamslallning i skrifl, af dot, soni hvarje 

 mcnniska vet 5 och han lorbiser alldeles Cuvikks in- 

 flytande derpa. Man niaste ej liar bedoma Cu vir.u 

 efler bans, olla mot egna fordna pastaenden stridan- 

 dc, oofi af ogonblickets fietla frarnkallade uttryck, i 

 den bekanta tvislen mellan honom och Gl;offroy , 

 som iirspruni>'ligen endast hade roit denne sednares 

 enskllta upplattning af amnet; utan han bor bedomas 

 efter de lysande framstallnlngar af ofverensstammelsen 

 i alia djurs byggnad, som han, utan alt deriit gifva 

 en technisk benamning, gjort i sina systemaliska och 

 anatomiska arbeten, och framfor allt i sina under- 

 sokningar af de utdoda djuren, der han, med religios 

 tro pa enheten i den plan, som blifvit foljd i djii- 

 rens bildnlng, furetog sig alt efter skeleltfragmenter, 

 tander, laben o. s. v. beslamma skapnaden af de ut- 

 doda djur som de tillhorl, nemligen genom alt be- 

 slamma deras systemaliska plats och likhet med, el- 

 ler afvikelse fran nu lefvande djur. Hiir var vjil 

 narmast fragan om enheten eller beslamdhelen i de 

 afvikelser, som goia, alt djuren hora till olika klas- 

 ser, ordningar, slagten o. s. v.; men denna speciella 

 likhet kunde ej aga det ringaste varde ifall man ej 

 forut hade erkant och sasom ett axiom antagit, alt 

 djuren aro bildade efler en gemensam allindn plan. 

 I del sednast omtalade fallet var det blott fraga om 

 vertebrerade djur, men i Cuviers Analomie comparee 

 afhandlas hela djurriket; och man bor ej glomma, 

 atl sjelfva termen "analomie comparee" innefattar en 

 omening ifall den ej grundar sig pa anlagandet af 

 en enhet for allt del som skall jemforas, det ar: 

 for alia djur. 



Ett nytt kapitel afhandlar "les Naturalisles com- 

 pilateurs du 16 et 17 Siecle, och det derefter fol- 

 jande skildrar pa ell ulmiirkt salt LiNNes snille och 



