sAsom kill lor, hvarigenom He hnft slort in fly (ancle pS' 

 vetenskapens ulvccklin^ ocli ofia Icmrwit i aif al den- 

 samma en hop oi'ifnli<>a sagor, hvilka man annu ej 

 lyckats att fiillt iitmonslra. De kunna afven hafva 

 gagnat genom alt up[)vacka forskning. — Kn ofverg^ng 

 till elt annat tillstand bereddes genom C. Gksnkr 

 och nagra andra ulmarkta lorlaltare pa 1500-lalet, 

 f. ex. RoNDKLRT ocli Belox, sami i foljande soke!; 

 men andra cpokcii borjar forst i slulel af KiOj-lalet 

 med Ray, den forste syslematicus, och SvvAMMF:r\DAM, 

 Hahtsokkek, Lkeuveniiokck, hvilka forsl och maslerh>t 

 undersokte de sma djuren. I.iNNe uigor glanspunkten 

 i denna epok och bans samlidige, velenskaplige an- 

 tipod, den snillrike Bufion, uppfores af forf. sasom 

 bans like, ehiiru at motsatt hall. Det ar svart att 

 jeinfdra sadane storheter, och vi skola ej bar fram- 

 slalla var egen mening ofver denna jemforelse. Cu- 

 viKR borjar och karakteriserar den tredje epoken i 

 Zoologiens bistoria. 



Uti nagra tillagg afhandlas: 

 1:0 Amperes asigter af vetensk.s filos. bistoria. 

 2:0 Om vetenskapernes indelning och association. 

 3:0 Om BuFFONS fortjenster. 



4;o Historisk fi-amstallning af laian om "Uriite de 

 composition." 



Hvad som sages i detta sista kapitel ar utan tvifvel 

 rigtigt och sannt, men vi skola tillata oss att bifoga 

 ett par ord om hvad som icke sages. Forf. ofverser 

 oemligen alldeles den griind for denna lara, som lig- 

 ger i det allmanna menniskoforstandet, och som ar 

 uttryckt i alia sprak, i det vi benamna djurens de- 

 lar (fotter, fingrar, mun, ogon , oron etc.) efter mot- 

 svarande delar hos oss sjelfva; eller tvartom, t. ex. 

 tarm, lefver etc. som forst blifvit kande hos slagtade 

 djurj men ban anforer ett stalle ur Newtons och ett ur 

 Belons skriftcr, som ej inneballa nagonting mera an 



