74 



leine al" Mus igenkannas pa hcirets enformi^a be- 

 skaffenhet. En art anses af L. inford i Brasilien 

 emedan den, liksom Mures i gamla continenten har 

 l^nga stickelliar blandade bland de kortare hullharen. 

 Liksa en annan liten art, som lorde wi\Y^ Mus mus cu- 

 ius. Dessa 2:ne aro de enda nu lefvande som ej haf- 

 va representanter bland de fossila arterna. — Den 

 ymnigaste af alia moss i trakten ar M. Lasiurus n. 

 sp. Dess ben lorekomma i otalig mangd i alia grot- 

 tor, dit de inforas af Strix perlata, och han finner 

 bestandigt denna art i magen pa rofdjur och rof- 

 foglarj men af detta ytterst allmanna djur hade del 

 annu ej lyckats honom att fa nagot enda friskt eller 

 belt exemplar. Nasi denna art kommer Didelphis 

 murina i ymnighet (Danske Vid. Selsk. Afh. 8). 



Forts, (ibd. p. 63). Dasypusmi^vwdi lefva af 

 insekter och kolt, men ej af vaxter. Bradypus kan 

 ej sta eller ga pa folterne sasom andra daggdjur, 

 utan kryper, med buken pa marken och alia 4 fot- 

 terna utstrackta. Om den lagges pa en h^rd slat 

 yta, der den ej kan haka fast med klorna, sa kom- 

 mer den ej ur slallet. Deremot klattrar den raskt 

 och sakert. Orsaken ar sjelfva fotens sneda vridning, 

 sa att fotsulan star i samma plan som insidan af hela 

 extremiteten. 



Vid omtalandet af den fossila apan namnas af- 

 ven de nu lefvande, hvaribland isynnerhet en Mj- 

 cetes crinicaudus Lund (som sednare upplyses vara 

 af si. Callitrix), ar markvardig. Den har alldeles 

 harig svans, och sS tat pels att den skyddar for 

 skott (!?). Dessutom omtalas en bland infodingarne 

 i prov. San Paolo gangse saga, att i urskogarne lef- 

 ver en apa af en menniskas sloriek, hvilken de kalla 

 Caypore (Skogsinvanare), som ar brun till fargen, 

 ofta gar pa marken, men klattrar battre, m- frukt- 

 atande och mild i ungdomen, men blir sasom full- 



