61 



bod do en del af oarne och af k listen, Lydicr, My- 

 siery m6jlij>lvis iifven Phrygicrna; samt all en an- 

 nan del varit af Semitiski urspruni^. — De nuva- 

 rande Walacfierne anses harstamma Iran Thracierne, 

 och skiille saledes vara narslaglade nied Grekerne. — 

 Ofverhufvud bor anmarkas att forf. har blolt foljer 

 hislorici och Philologer, utan att ledas eller kunna 

 ledas af den zoologiska menniskohistoriens formlara. 

 Vi hoppas att detta element skall pa den nyss of- 

 van anforda grundlaggningen, alimant inga sasom en 

 tredje hufvudsak i ethnografien och skaffa ulslag pa 

 manget stalle, der historic och lingvistik ej racka 

 till. Att detta redan borjat ske synes af det arbete 

 som anfores i nastfoljande rader. 



S. NiLSsONS Skandin.s Urinvanare, omtalades re- 

 dan i forra Arsb. p. 533. Forsta tomen har nu blif- 

 vit afslutad med 4:de haftet (Lund 1843), som i in- 

 teresse ej eftergifver de tre forra. Mag finner har 

 nagra andringar och tillagg till det foregaende, en 

 frukt af forf:s utvidgade forskningar samt flera hogst 

 lasvarda nya kapitel, t. ex. om ratta bedomandet af 

 naturmenniskans lif, verksamhet och satt att kriga m. 

 m.; — ytterligare beskr. af grafvar och husj — 

 sammanstallningen af alia hittills observerade fenomen 

 som belysa Skandinaviens forntidj — ratta tolknin- 

 gen af folkslagens begrepp Jatte och Dverg, med 

 afseende pa saval Skandinaviens som andra landers 

 raa folk; — samt slutligen (Cap. 6) "Utkast till en 

 beskrifning ofver en Kimbrisk Koloniststam", som fore 

 vara forfaders hitkomst bosatt sig pa Skanes sodra 

 och ostra kust, och hvarifran forf. tror, samt soker 

 visa, att den annu derstades lefvande, isanning afven 

 frcin sina grannar i sjelfva Skane nog afvikande be- 

 folkningen, harstammar. Nagra lika lyckligen funna 

 som val begagnade observationer hafva tillatit forf. 

 alt kasta en saker blick in i dessa forntida folks al- 



