213 



vaxlingen af namnet: acadica, ger han den ett nylt 

 namn, hvilket val oj ar att erkanna for ratt. 



Falco peregrinus bygger i klippor i Nordame- 

 rika, liksom i Europa^ hvilket anmarkes i Proc. Phi- 

 lad. Acad. 1841 p. 54, emedan origtiga uppgifter 

 forr varit lemnade i detta hanseende. 



^stur a-uentus, Gould Z. Pr. 1842, 112, fran 

 vestra Australien. 



Elanus scriptus id ibd. p. 80. Sydaustr. 



F. ferrugineus, Lichtenstein Berl. Abh. 1838; 

 n. Californien; nara F. lagopiis, men starkare; 26| turn. 



'' Harpy haliact us"" n. gen. Lafresnaye R. Z. 1842 

 p. 173. — Typ Harpyia coronata Vieill., Circaetus 

 coron. Cuv. D'Orb. 



Carnifex n. g. nara Herpelolheres Vieill., men 

 med langre tarser och kortare vingar; Lesson R. Z. 

 1842 p. 378. C. naso n. sp. fran Centralamerika. 



BnEHM uppraknar subspecies af Circus cya/ieus i 

 Isis 1841 p. 303. Dit hora C. cyaneus, cineraceus, 

 pallidus (= F. pallidus Temm. man. IV). — V^ida- 

 re, om Pandion, vidlyftigt med 5 subspecies Isis 

 1842 p. 423. 



Gebler omtalar, i Bull, de Pelersb. 1840 p. 294, 

 en Gypa'ctus fran Altai, som han anser for densam-Gypaetus. 

 ma n)ed den europeiska; dock sages att iris ar hvit 

 och ej gul. Enligt Brandt (pa samma st. p. 295) 

 finnes den afven i Caucasus. Genom Pallas var den 

 kand fran Dauurien och Sajanska bergen. Den lef- 

 ver nara snogransen, och ar, enligt Brandt, ofver- 

 allt likadan. — Brehm anmarker att den Sydafri- 

 kanska Gypaetus har tarserna nedtill nakna, och ur- 

 skiljer 2:ne europ. subspecies (G. barbalus och sub- 

 alpinus) i Isis 1840 p. 767. 



Brehm lemnar en monografi af Europas Vultu- vaitur. 

 res i Isis 1840 p. 593. Af Cathartes urskiljer han 

 3 subspecies, hvaraf blolt en i Europa. Af de egent- 



