214 



lige VultuvGs anser lian loljande for subspecies af 

 en art: 



V. albicolllis Br. i Europa, 



- fulvus auct. - cl:o 



- gallipennis Br. fr. Cypern, 



- Kolbii Lath. fr. Cap, 



- cristafus L. ^v. fr. Egypten. 



Till dessa lagges V. isabellinus (Isis 1842 p. 509), fr. 

 sydvestra Euiopa, som skall skiija sig fran de 6f- 

 rige genom sin isabellfarg, m. m. 



Af V. cinereus framstallas blott 2:ne subspecies: 

 V. cinereus fr. s. Europa och V. monachus L. fran 

 Syrien och Arabien. 



Afven af Condom tror Brehm sig kunna ur- 

 skilja 2:ne former, som framstallas i Isis 1842 p. 

 419; nemligen en storre, V. gryphiis L., med en 

 tydlig fascia argentea ofver den hvita vingspegein; 

 och Sarcorh, condor Br., som skulle vara mindre, 

 blott sa stor som V. fulvus, utan lydligt hvitt tvar- 

 band ofver vingspegeln. Han sager sig hafva sett 

 bada i Dresden. 



Af Vallur californianus Sh. erhalla vi en for- 

 battrad figur och beskrifning af Lichtenstein i Berl. 

 Abh. 1838. 



Ovaniigt GALLlNiE. — Nagra honsartade foglar pS nya 



saV:^Ta- Holland hafva ett fortplantningssatt, som inom de 



legaiia. yarmblodiga djurclasserna ar hogst forvanande, och 

 liknar det hos amfibier och andra lagre djur. Genom 

 Goulds forskningar derstades har det nemligen blif- 

 vii bekant, att de sammandraga stora hogar af sand, 

 vaxtamnen o. d., i hvilka aggen lemnas att utklac- 

 kas af solvarmen, utan att foraldrarne rufva dem el- 

 ler nAgonsin bry sig om ungarne. En af dessa fog- 

 lar ar af det sliigtc som Lesson upptiickte pa nya 



