127 



vudopokcrna iiro: l:o Piciji Synopsis 1093; 2:0' Lin- 

 ncs Syst. Nat. 1735 — 1766, som inom delta omrade 

 gor foga forbattringar: — 3:o Biiffon 1764, beskrit- 

 ver talrika arter; — 4:o Pallas, i Miscellanea 1766 

 ocli sedan i Spicilegia n:o 1 ocli n:o 12, ButFons 

 arter, indelade efter hornen; — 5:o lUis^cr, gaf 

 1811, i Prodromus, forbiittrade characterer ''hvarvid 

 han afven anvande rhinaiium och sinus lacrymales;" 

 — 6:0 LicJitenstein 1812, upptager 29 arter; — 7:o 

 Blainville 1816, detsamma som Desmarest framstall- 

 de 1822; — 8:o Ham. Smith i Gridiths An. Kingdom 

 1827, gaf talrika strodda anmiirkningar men ej ett 

 holt; 80 arter, hvaraf 24 nominella; vidlyftiga men 

 otillrackliga characterer for hans manga s. k. gene- 

 ra; — slutligen 9:0 den nyssnamnda uppsatsen af 

 Ogilhy sjelf i Z. Proc. 1836 och 1840. 



0. framvisar nu manga af de utmarkta dum- 

 heterna i dessa djurs classification (t. ex. Antilope 

 lanata , som ar en Capra), och orimligheten af en 

 classification efter hornen, samt utlofvar att borja 

 nagot battre, och detta skall utan tvifvel emottagas 

 med tacksamhet, da det kommer. Den ofta uttalade 

 vackra regein, att "inga andra generiska characterer 

 bora anvandas, an de som aro grundade pa nodvan- 

 diga forhallanden mellan djurens struktur och eco- 

 nomi", som skall utgora ledstjernan for den nya 

 ordningen, iakttogs ofta af LiXNe, Pallas och Cu- 

 viKa, efter vetandets davarande standpunkf , uti deras 

 fordelningar och diagnoser, utan att de behofde pa 

 forhand tala derom. • — 0. har vagat sig in pa ett 

 svart fait, der mangen rask forskare stjelpt, nemli- 

 gen classificationen af Pecora; men han har gjort 

 just det, som ofta hander dem, hviika fora krig mot 

 theorier, methoder m. m. samt ulbreda sig vidt och 

 brcdt ofver att man endast skall foija naturen, och 

 afhandia siUtet huru detta skall ske; — han har, i 



%r 



