142 



lufttemperalur, blir det i hogsta grad sannoUkt alt 

 de verkligen spruta vatten, och alt stralen harrorer 

 just fr^n den omtalade sacken. Manga nya iaktta- 

 gelser behufvas for alt losa dessa tvifvel, isynnerhet 

 emot ScoRESBYS beslamda nekande af valtenblasningen. 



Forut hade E. (i Danske Vid. Selsk. Afh. vol. 

 IX, Oversigt pag. XXVIII) omlalat 2:ne arler af Ba- 

 laenoptera, samt tandrudimenters narvaro i deras kakar. 

 Hastighet. Foljande uppgift pa Hvalfiskens haslighet ar ej 



utan inleresse. En Kapl. Frank frUn London harpu- 

 nerade en Hval i Davisstrasse. Linan sprang och 

 harpunen, markt med fartygets namn, blef sittande i 

 djuret. 8 dagar derefter blef samma Hval fangad 

 vid Spetsbergen af Franks son, som i sin journal 

 anlecknade den funna harpunens marken. Genom 

 Skeppsjournalernes jemforande finnes alt bada stalle- 

 nas afstand var 2400 Engelska sjomil (v. p. 400 Sv. 

 landtmil). Det ar ej troligt alt Hvalen gait rata 

 vagen fram och blifvit fangad genast efler framkom- 

 sten. (Fror. n. Not. 302, ur Le Temps 2 Juni 1839). 

 Respira- Bell afhandlar mechanismen af Hvalarnes respi- 



ration genom nasan, med hufvudsakligt afseende p§ 

 nervus facialis ("n. respiratoire de la face"). Uldrag 

 af BouRJOT S:t Hilaire i Mem. Sav. Etr. de Paris 

 vol. V. 



I Wildes resa uppgifves att Celaceerne vid sim- 

 mandet lyfla'^kroppen sa mycket ur vattnet, att vid 

 nedsligandet komma spenarne upp ofver ylan. Haraf 

 forklaras att ungen kan hanga fast vid spenen och 

 likval fli draga andan. (Fror n. Not. 316). [Delta 

 synes emellerlid nog problemaliskt och kan alldeles 

 ej galla om de stora Hvalarne som ej lyfla sljerlen 

 ofver valtnet]. 



Alskilliga anatomiska detaljer af Balaenoptera fo- 

 rekomma i Ann. Sc. Nat. XV (1841) pag. 337 af Ra- 

 vin. Cellvafven ar fibros, liksom sammansatt af li- 



tion etc. 



