ne lu. m. 



!51 



de forfattarnc svara harpa i samma iirgAn^ p. 306. 

 Dessa afhandlingar tillhopa upplysa nastan alia un- 

 dantag fran regein, att sangfoglarnes tarsbekladnad 

 ar baktill hel, och aro saledes af varde. Ett haf- 

 Itgt ulfall af Gloger mot K. et Bl, (ibd. p, 227) 

 innehaller ingenting upplysande. 



Is. Geoffhoy har ansett sin uppsals i Nouv.af vingar- 

 Ann. du Museum 1, om de kannetecken som brukas' 

 i ornithologien, vara af nog vigt for att omtryckas 

 uti bans Essais de Zool. generale (jfr sid. 1), Han 

 anmarker ganska riktigt att hos Tucaner m. fl. foglar 

 som hafva tandade kakkanter , synes delta forst d^ de 

 blifvit fullvuxne. Vidare talas om nabb, folter o. s. 

 V. — Om vingarne har Forf. nagot mera nytt att 

 meddela, i det att ban af termerne, Aile aigue (^acu- 

 ta, spelsig) och obtuse ^ med tillhjelp af partikl. su5 

 och siir, uppstaller en foljd af 6 termer for att ut- 

 trycka hvilken vingpenna som ar langst. Suraigue 

 (som motsvarer: acutissima), vill saga alt forsta pen- 

 nan ar langst 5 aigue att 2:dra; subaigue, Sidjej sub- 

 obtuse, 4:dej obtuse, 5:te5 surobtuse 6:te eller 7:de 

 ar langst. Detta kan visserligen ofta vara af nytta, 

 men dels maste man andock, da noggrannhet behof- 

 ves, utsaga hvilken penna som ar langst 5 dels av 

 det ej nodvandigt att vingen verkligen ar t. ex. spet- 

 sig for det att forsta eller 2:dra pennan ar langst. 

 Forf. kallar de foglar ''deodactyles'\ som hafva fria 

 tdr, och denna term kan vara god att aga; men dci 

 den harleder sig fran Sctiu} (divido), mSste den skrif- 

 vas doiodactylcB , ty ordet deodactylce (af deo), jag 

 binder) betyder raka motsatsen: med bundna tar. 



Referenten har afven lemnat en liten uppsats 

 ang^ende foglarnes vingar, vid motet i Stockholm 

 1842 (Forhandl. p. 685). Den innefattar dels en pa- 

 minnelse om hvad som blifvit anvandt sasom chara- 

 cter for Classens indelning, i Vet. Ac. Hand I. 1835, 



