I 



155 



sluler en annan, annn smalarc och spclsigare blasa, 

 Matrix ^ och denna innehallor en viitska, samt en ar- 

 ter och en ven. Mellan bada bh'isorna (eller hudarne) 

 linger elt lager af ett finkornigt amne, hvaraf fjadern 

 bildas. Sa snart fanstralarne borjat bilda sig, hvil- 

 ket sker fran spetsen, ulskjuta de i form af en pen- 

 sel genom spetsen af yttre blasan, som der genom- 

 borias. Da fjadern ar fardig ^terslar af den yttre 

 blasan endast ett fnas, kring nedre delen af fjadern, 

 ofta i form af en sondrig, tunn hud. Hela fanet med 

 skaflet bildar sig forst^ roret ar det sisla som blir 

 fardlgt. Den s. k. sjdlcn i roret, ar en foljd af 

 coniska hudar, som aflost sig fran yttre ytan af ma- 

 trix, och qvarsitta sasom tutar instuckne i hvaran- 

 dra. Den ofversta (forsta) skjuter med sin spets ut ge- 

 nom nafveln. — Fanstralarne synas ursprungligen vara 

 sammanbnndne, men sa snart de blifvit bildade aro 

 de atskilde. Hvarje strale liknar da en smal strim- 

 ma, bestaende af celler, som ligga ganska manga i 

 bredd. I borjan ar denna strimma plait j sedan blir 

 den prismatisk. De celler, som utgora dess sidor, 

 ordna sig i sneda rader, och af hvarje sadan sned 

 rad blir en secundar strale (Radius Nzh.). Hvarje 

 secundar strale bestar saledes af en enkel rad sam- 

 manflytande eller hopvuxna celler. Den utbildas vi- 

 dare derigenom, att den blir platt med ganska tunn 

 kant. Emot basis ar smastralen bredare, emedan 

 cellerne der aro kortare och utstrackte p^ bredden; 

 deras kanter sammanflyta der till en jemn, otandad 

 kant. Efter midten, der cellerne aro mera utstrack- 

 te pa langden, blir smastralen smalare och far en 

 land i ena kanten for hvarje cell; och denna tand 

 antager formen af en fin krokt spets (Hamus Nzh.). 

 Vid smSstralens anda aro cellerne mest langstrackte 

 samt uti hvardera kanten forsedd med en lang, fin, 

 rat spets (cilia) Nzh,). 



