158 



utrynimet, da vi ej lumna classificera foglarna der- 

 efter i stort. Markvardigt iir att ej Nitzsch har om- 

 talar de manga och besynnerliga egenheterna lios 

 vinglackfjadrarnc, sa val ofre som undre. Han blott 

 anforer p. 49 att Apterium alse superius ar stor hos 

 Passeres och Pici. 



Foljande 2:ne slag fortjena att sarskildt omtalas: 

 1:0 Liggfldckar ("Brutflecke") aro en del af Apte- 

 ria mesogastrica eller en foiMsattning af Apt. la- 

 teralia, som forlorar dunet under liggningstiden ; 

 afven hos hannen, dS den hjelper till med aggens 

 rufning. 

 2:0 Pudcrdunfldcliar finnas hos manga ganska olik- 

 artade foglar, pa olika stallen af kroppen. De 

 aro flackar som bekladas af en ^^qw sort dun, 

 hvars spetsar bestandlgt affalla eller liksom bort- 

 vittra, och alstra en ymnighet af mjol eller pu- 

 der, troligen af fjadrens vatska. T. ex. hos Ar- 

 dea fmnas de vid hoften; hos andra vid furcu- 

 la, t. ex. Circus, Psittacus, o. s. v. 

 Svans- Svanskorteln afhandlas sarskildt och vidlyftigt. 



kortein. ^^^ saknas hos Otisy alia Strutsarne, de egentl. Psit- 

 taci och Pioni fran Amerika, men finnes hos andra 

 narslagtade, afven amerikanska * arter. Den saknas 

 hos Columha cronaia, C. militaris och Argus gi~ 

 ganteus, men finnes hos dessas ofrige samslagtingar. 

 Dess struktur ar olika hos olika familjer. Isynner- 

 het ar den hos en del forsedd med en krans af smA 

 fjadrar kring oppningen i spetsen. Denna krans sak- 

 nas hos Sangfoglarne, Macrochires , Strix L. , Co- 

 lumha L. samt Cuculinfle, men finnes hos Prodotes 

 och Picus. Dess forekommande ar alltsa ett mindre 

 sakert tecken till affinitet. — Detta arbete ar, sasom 

 alia af Nzh., nastan till oiindlighet rikt pa fullandade 

 observationer och facta, samt ett resultat af den stor- 

 sta vetenskapliga ihardighet och klarsynthet. Huru 



