165 



Ofver foglarnes dgi^ ocli bo incddclar Lafrks- Fcghns 

 NAYK alskilliga liitl inlcressania iaiuiagelscr i Rev. ^^f/ei/"' 

 Zool. 1842 p. 302. Han sammanforer, tillfoljo af f"'tp>- 

 likheten i iiggens farg, Petrocossyplms, Saxicola, Syl- 

 via phoGniciirus et aff. , Sialis och Accentor, sAsom 

 en enda grupp. Alia dessa foglar hafva agg af en 

 vacker, Ijus, klarl bUaktig farg, utan flackar, eller 

 blolt nied fA flackar vid storre andan. — Temmincks 

 u^nisodacty lie sai^es bli en naturlig grupp, om dermed 

 forenas Parus, Troglodytes, m. fl. och om Upupa 

 aflagsnas. Den salunda modifierade gruppens arter 

 bygga bo i hAliga trad o. s. v. under tak, med bygdt 

 tak och ingAng pS sidan. Aggen aro hvita, tail flac- 

 kiga af tegolrodt, atminstone kring storandan. - — De 

 australiske Philcdonccs (Myzantha, Creadion, Plilotis 

 et cet.) hafva i allmanhet h^o^ som likna dem af 

 vara Pari, men med blekt kottfargad grund i stal- 

 let for hvit. — Alldeles hvita agg forekomma hos 

 storre delen af de foglar som bygga i hSlor, ihAliga 

 trad o. s. v.; t. ex. Picus, Jynx, Sturnus, Slrix, Cyp- 

 seius, Alcedo, Merops, Coracias, Psittacus, Rupicola. 

 Forf. tror delta forhAlla sig sa, pa del att aggen 

 ma synas baitre for modren^ sa att hon ej stoter 

 sonder dem i morkret. Salunda kan man isanning 

 med latthet forklara allting. — Om Fringilla peco- 

 ris i N. Amerika, som lagger agg i andra foglars 

 bo, liksom Goken, anmarkes", att den har agg af 

 blandade, morka, farger, ganska olika dem af sam- 

 slagtingarne. 



Hr 0. DEs MuRS lofvar (i Guer. Magaz. 1842 

 vid pi. 6) att skanka oss en agla vetenskaplig OvO" 

 graphic Ornitologitfue, sA att man skall kunna sy- 

 stematiskt examinera aggen. Nu framslaller han blott 

 hufvudgrunderna, neraligen: att aggen aro af 6 oli- 

 ka grundformer; att samma genus alltid har agg af 

 samma grundform^ att delsamma, med nagra undan- 



