25() 



ocli Mammnlin lillhora hlolt do yngsta , loiiiiira jord- 

 hildningnino. Ilos I'Iskaine iir dossulom annu till on 

 slor del y''»J1 biheliallen, som alllid iir fors(6rd hos 

 dc fossila djuren af hogre classer. Man har till ocli 

 med funnil al'iryck och fossila slycken af inre mjid<ia 

 delar, och iifi coprolitlierne sanU tarmarnes conlenla 

 kan man iinnu igenkiinna fodoamnen, hvaraf de arler 

 lifnart sig, som lefde i jordklolets aldre cHer aldsta 

 periodcr, aflagsnadc fran oss genom tiderymder, om 

 hvilkas matande med arj eller med sekler, vi ej haf- 

 va del ringaste begrepp. Vi kunna alllsa i manga 

 hanscenden lara kanna fisk-klassens utvockling under 

 naslan hela den tid som lefvande varelser funnits pci 

 jorden, eller nara lika langt tillbaka som Radiarier, 

 Mollusker och prololyperne till Maskar, Crustaceer 

 och Insekter. Det ar markvardiirt alt de vertebrerade 

 djuren ga lika langt tillbaka som de icke vertebre- 

 rade, men deras utseende ar mera omvaxlande an 

 dessa sednares, sa att i allmanhet aro genera olika 

 uti olika geologiska formationer, och ingen art fin- 

 nes i 2:ne sadane. Af Mollusca har man deremot 

 genera som ga igenom alia formationer. 



De fossila arter som finnas uti de ofre tertiar- 

 lagren i Europa tillhora i allmanhet genera, hvaraf 

 arter annu lefva i de beta zonerne; de tyckas alltsa 

 antyda en afkylning af jorden. Af dem som finnas 

 i de djupaste tertiarlagren bora deremot ^ till ge- 

 nera, som ej numera finnas, och an djupare ned blir 

 olikheten annu storre. Kritformationen utgor bar, sa- 

 som i alia afseenden, en stor grans mellan en aldre 

 och en nyare ordning pa jordklotet. Fore densamma 

 funnos inga andra fiskar an Placo'ider och Ganoider. 

 Dessa borja aftaga i kritfoi'malionen, hvarest Cycloi- 

 der och Ctenoider borja uppkomma , och i de yngre 

 format ioneine bli de bada sodnarc ordines ofvervii- 



i^ande. 



