259 



aflagande genom de 7 stora geologiska perioderna 

 (var egen inberaknad). — Vi skola sluta denna fram- 

 stallning med eti uldrag ur de bada vig(iga 4:dc och 

 5:te Capillen. 



Agassiz anmarker (i (!ap. 4) att huden nied dess Fiskarnes 

 bihang ar ett af de vigtigaste organerne [om ej det "JJi.' nJ."^^ 

 vlgtigaste] for Zoologlska classificationen, eller for 

 bedomandct af djurens afiiniteter. Detta synes redan 

 deraf, att ingen annan del lemnar sa bestamda och 

 lattfallliga characterer for djurclasserna, isynnerhet de 

 hogre, soni just huden med sina har, fjadrar, skol- 

 dar, fjall, scgtnenter, snack- och musselskal, o. s. v. 

 hvaraf hvardera slaget characteriserar en class. Hu- 

 den ar utlrycket af djurets forhallande (ill yttre verl- 

 den, samt derigenom af vig( , och den synes utat 

 samt framstaller genom sina modificationer afven cha- 

 racterer for classernes indelning [till och med arter- 

 ne skiljas genom hudens och dess betackningars farg 

 m. m.]. Forf. pastar vidare (pag. 63) att Insekter- 

 nes yttre skelett helt och hallet motsvarar huden, och 

 alldeles ej det egentliga skeleltet. Men han urskiljer 

 3:ne bestamdt olika slag af skelettet, nemligen yttre 

 hudskelettet, hvartill en mangd yttre benskoldar hos 

 de hogre djuren hora; in re hudskelettet, i magen 

 o. s. V. samt det egentliga verteberskelettet, och 

 hanvisar (ill den af Cams gjorda framstallningen haraf. 



Ytans farg hos fiskarne beror af fina "oljaktiga" 

 pigmentpunkter, genom hvilkas otroligt hastiga af- 

 sondring eller resorption A. vill forklara fiskarnes 

 hasti<i*a fari>forandrin2:ar. Blott den silfverhvita far- 

 ffen beror af tattliofojande cristaller, som afven finnas 

 af samma beskaffenhet i hjernans hinnor och simbla- 

 san. Han anforer nagra exempel af bibeh^llen farg 

 hos fossila arter, och framstaller hudens sammansatt- 

 ning. — Epidermis och fjall betackas ytterst af mu- 

 cus, som afsondras ur de hudkorllar, som bilda si- 



