■ 260 ^ 



dollnjcn med dess fortsatfningar pS hufviidet. Delia 

 slem ar Ijockast hos de fiskar som hafva minst fjalL 

 Om fjal- Fjallens struktur afhandlas ricigot olika emot hvad 



'^"' i forra arsb. och har sid. 247 framstalldcs, i del Forf. 

 modifierat sina cisigter. De vanligen nu forekommande 

 fiskarna (Cycloider och Ctenoider) hafva fjal I 

 som besta af 2:ne lagj det undre bestaende af la- 

 meller, hvilka A. nekar vara fibrosa. Ofre laget skall 

 utgoras af concenlriska ringar, som ligga tegelliki 6f- 

 ver hvarandra, och fororsaka de concenlriska linierna. 

 [Alllsa delsamma som Mandl's hopsmalta celler. Om 

 de undre lamellernes trappformiga lilllagande i stor- 

 lek talas ej har, och Focus namnes knappt]. De lon- 

 gitudinella, eller rattare radierande linierna kallas 

 har blott faror (Sillons) genom det ofre laget. Tag- 

 garne aro dels klufna stralar af sjelfva fjallets kant, 

 dels ulbildningar ur det ofre laget. [Saledes unge- 

 far sa som Mandl framstallt dem] "men ulan alt ut- 

 vecklas ur en egen bulbus sasom kakarnes lander" 



Ganoider och Placoider hafva en hSrd emalj pS 

 ofverlaget af fjallen, som ar af ganska olika art, men 

 som vanligen utgores till storre delen af verkligt tand- 

 ben (dentin) med de egna fina. for delta slags ben 

 characteristika karlen eller tandroren. Dessa fjall aro 

 alltsa e. a. tander. 



Fjallen sitta lost och fritt instuckna i sackar 

 eller gropar uti sjelfva huden, men aro faslade vid 

 epidermis, som ulat omsluter dem, och hvarifran de 

 utvecklas. De aro saledes vuxne inat mellan epi- 

 dermis och corion, fran en matrix uti epidermis. 

 De lisrora alltid i viss ordnins:, som ar olika for oli- 

 ka slagten. Oftast bilda de sneda rader derigenom 

 alt de sitia i qvincunx. Ag. benamner de sneda ra- 

 derne, fran sidolinjen till ryggen : Series medio- 

 dorsales, och de till buken. Series medioven- 

 t rales. De som, raknade fran sidolinjen ga framat 



