261 



kallas anteriores och de som lopa bakSl, poste- 

 r lores, sa val de ofre som de nedre. 



Hos de fiskar som hafva stora fjiill, aro vanli- 

 gen raderncs antal, och scil. iifven fjallen i sidolin- 

 jen, lika med vertebrernes antal, och de sneda ra- 

 dernes direction foljer rigtningen af processus spi- 

 nosi och costa?. — Dessutom finnas sarskihe radcr 

 eller fait pa ryggen, buken och fenorna. — Vi ma- 

 sle har iiteiemna beskrifningen pa fjallen hos de oli- 

 ka familjerna. 



Cap. 5 afhandlar skelettet. I hufvudsaken of- Skeiettet. 

 verensstammer Forf. med Cuvikr; den storsta olikhe- 

 fen ar i sjelfva cranii ben, hvilka vi dock har for- 

 biga. De olika skelettdelarne tydas bade genom com- 

 paration och efler utvecklingen. Den hogst enkla 

 framstallningen af ansigtets ben ar foljande. De ut- 

 goi'a tlllhopa 9 bagar, af hvilka de 2 framsta arc 

 ofullstandiga och ligga framom svalget, och de 6 

 foljande omfatta detsamma sasom ringar; nemligen: 



1 "Arc maxillaire", af os intermax., os maxillare sup,, 

 och ossa jugalia (smS sammansalta, ylliga). 



2 "Arc palatin": ossa palatina, pterygoidea och trans- 

 versa. 



8 "Arc mandibulaire": Max. inferior, ossa qvadrata 

 (jugal Cuv.), "tympano-malleaux" och "les caisses". 



4 "x\. hyoidal": os hyoideum, dess ledade grenar, os 

 styloideum, praeoperculum och "os mastoVdien" 

 (temporal Cuv.). 



5 — 8, de 4 arcus branchiales, af galbagarne, hvar- 

 dera bestliende af "2 a 3 stycken" och forenade 

 af enkla midtelstycken, som utgora ledade fort- 

 saftningar af tungbenet. 



9 "Arc pharyngien", af olika beskaffenhel och oftast 

 ofullstandig. Den ar tydligen en forandring af ett 

 par gal bagar. 



