262 



Hartill komnia nagia ben som (illhora liuden 

 (sasom ett hudskelett) nemligcn gallocket, beslAende 

 af" 3 reguliera delar: operculum, suboperculum och 

 interoperculum; vidare galliinnans slralar och diverse 

 irreguh'era smSben. [Os nasi uppfores bland cra- 

 nii ben]. 

 Fenornes Fcnstralame raknas med till skelettet. Embryo 



"Tot'' fa«' t'digt en vertikal hudfall eller fena, utan str'a- 

 fostret. jgp^ sQfj^ omgifver storre delen af kroppen, uti me- 

 dellinien, afven pa buken ett stycke framom anus; 

 stjerlen ar alllid rundad. Denna fena delar sig un- 

 der ulvecklingen till flera^, (r.fn. , an.fn., o. s. v.) 

 och dessas form utbildas. Under ett stadium af em- 

 bryos lif skjuter vertebercolonnen (chorda dorsal is) 

 med bakre spetsen uppat, sa att stjertfenan till en 

 del sitter under densamma; men detta riittar sig se- 

 dan, da stjertskifvan (plaque caudale) utbildar sig 

 (af de stralben som tillhora stjerten). De verlikala 

 stralarne hafva inlet att gora med veitebrerne, hvil- 

 ket synes af antalet, som alldeles ej cifverensstam- 

 mer med deras. [Stralarne jemte deras stralben bora 

 enligt de forut yttrade asigterna hora till hudskelel- 

 tet, eller hudens benbildningarj. Vid brost- och 

 bukfenorna rattas Cuviers terminologi. Clavicula be- 

 namndes af honom humerus. — Bukfenorna utvaxa 

 sent; deras inre del kallas "coxale". 

 Tanderue. Taudernes struktur afhandlas af Ac. i samman- 



hang med skelettets. Vi skola deraf blott anfora 

 foljande. De vanliga , spetsiga, coniska tanderna hos 

 fiskar kallas grip- eller rof-tander (d. de prehension), 

 och de som aro tjocka, trubbiga, kallas d. molaires. 

 Sjelfva tanden bestar af t and ben (dentine) som lig- 

 ger i form af concentriska lameller omkring cavile- 

 len, hvilka iiro genomdragne af ylterst fina och tatt 

 staende, greniga ror eller karl : "lubes calciferes" 

 tandbens ror. (Om allt detta, sc arsb. 1836 p. 164 



