296 



soker nemligen blott att la ny salpelerjord alt ul- 

 taga, utan att gora sii^ besvaret alt i den bortlag- 

 nas slalle inlagga jord, som snart aler skulle bli 

 salpeterhallig. Del neddroppande vallnel blldar af- 

 ven slalaktiler, och dessas bildning bar forlgalt vida 

 starkare fore benens dilkomst an efler denna tid. 



Sedan Lund nu anstalll vidstrackta undersoknin- 

 gar af de djur, som iinnu lefva i samma trakt^ anser 

 ban sig kunna uppstalla foljande resultater: 

 1:0 Forndjuren aro af samma genera som de hvilka 

 nu lefva i orlen, och i allmiinhet aro arterne mot- 

 svarige mot de nu lefvande, men slorre. 

 2:o Bade genera och arler hafva varit nagot tah'ikare 



forr an nu. 

 3:0 Af de utdoda arlerna i hvarje sliigte finnes ofta 

 en storre, hvars motsvarighet nu ej finnes, och 

 en eller flera mindre, som ganska nara llkna hvar 

 sin af de nu lefvande. 

 4:0 L. anser alia de nu lefvande djuren for specifice 

 skilda fran de fossila. Blott nagra fa arter finnas, 

 som ej visa ganska tydliga artskillnader fran de 

 namnde motsvarige arterne. Han antager alltsa att 

 "alia de nu lefvande aro resultat af en ny ska- 

 pelse". [Enligt den asigt som blifvit framstalld 

 flera ganger i det foregaende, kan man forklara 

 delta p^ hell annat salt. Lunds upplackter synas 

 mig vara elt bevis for djurarlernes foranderlighel]. 

 Pachydermerne, som i gamla continenten utgora 

 storsta anlolet af fossila djur, aro i Amerika minst 

 ialrika. Der aro Bruta ymnigast sasom fossila, och 

 jemte dem Glires, bade sasom fossila och nu lefvan- 

 de. (Jamf. den bifogade upprakningen). — De enda 

 fossila slagten dersliides, af hvilka inga arler fin- 

 nas nu lefvande i landet, men val i gamla conti- 

 nenten, sagas af L. vara Hyaena, Cynailurus, Antilope 



