311 



6:0 troligen iifven ett rot'b<'n, och en verleber, af 

 CuviKR forde lorsl till Manati , sedan till Hval- 

 rossen. 



Alia de ofvan uppraknade namnen och indica- 

 tionerna af arter hos Cuvii:r masfe saledes anses for 

 synonyma. Chr. liar vidare sjelf beskrifvii underka- 

 ken, sasom horande till Diigoni^, i Ann. Sc. Nat. 

 1834 och i en uppsats till V\\ Vet. Acad, samma 

 ar, hvarofver Fn. Cuvier lemnat rapport. Han har 

 nu ylterligare vid Montpellier erhallit humerus, cra- 

 nium med tander, sarskild underkak, en landverte- 

 ber och nagra refben, hvilka tillhora samma, eller 

 atminslone en hogst narslaglad djurart. Den har va- 

 rit hogst lik Diigong, men haft tander som Manati. 

 (Ann. Sc. Nat. XV, 1841. Institut 1840 p. 322; och 

 1841 p. 12 ur Fr. Vet. Ac. d. 11 Jan. 184i. Ja- 

 mesons Journ. 30 p. 445.). — Blainville samman- 

 staller i sin rapport harom till Fr. Vet. Academien, 

 d. 1 Febr. 1841 , flera narslagtade djurarter, som tyc- 

 kas hafva bebott Europas stcirsta floddalar; Metaxy- 

 therium larer sammanfatta 2:ne arter, och Dinolhe- 

 rium tyckes hafva molsvarat dem i Rhendalen. — 

 Marc, de Serrf^s underrattar om fyndet af ett nytt , 

 belt skelett, I Aug. 1840 uti kalk vid Beaucaire; 

 men bloft stycken deraf blefvo tillvaratagna. Han 

 tror att de art-olikheter, som Chr. trolt sig finna, en- 

 dast bero pa alders-skill nad. (Ann. Sc. Nat. XVI 

 p. 14. — Institut 1840 p. 392 och 1841 p. 416). 



v. Oleers omlalar de fossila lemningar af 6V Gi^r. 

 taceer som blifvit funne i Preussiske staterne, nem- 

 ligen fragment af Delphinus Karsteni , i sandsten, 

 samt vertebrer af en Balaenoptera; de beskrifvas ej. 

 (Berl. Ber. 1839 p. 302). 



Delphinus caluertensis n. sp. , fossil i Maryland 

 i Nordamerika, uti mellersta tertiarbildningarne. Den 



