102 



dast kan afhjclpas genom dcssa sma inscktors nog- 

 grannare undersokning under deras lefvande lillstand. 



Det har blifvit anmarkt, att inom nastan alia 

 samhallen af bladlciss forekomma individer, som aro 

 vingade eller vinglosa. Af bada slagen finnas sa val 

 hanar som honor, och de senare a<^'a alia f6rmai2:an 



' on 



alt fortplanta sitt slagte. De framfoda, besynnerligt 

 nog, dels agg, dels lefvande ungar, de senare fran 

 varens borjan till sommarens slut, och de fcirra en- 

 dast om hosten. Vid denna anomali, hvaraf knap- 

 past nagot exempel forekommer bland de ofriga in- 

 sekterna, fortjenar att namnas Bonnkts erfarenhet, 

 att naturen tilldelat dem formagan, att utan fornyad 

 parning kunna fortplanta sig atminstone anda till 9:de 

 generaiionen. Hanarne framkomma icke forr an om 

 hosten och aro mindre talrika an honorna. Deras 

 antal ar ofta sa inskrankt, att ibland 20 ) honor sal- 

 Ian finnes mer an 3 a 4 hanar. Det ar vid denna 

 tid som parningen for sig gar och som de vinglosa 

 honorna lagga sina agg, hvilka fastas vid grenar 

 eller blad. Boyer de Fonscolombe har foretaorit sis: 

 beskrifva de arter som forekomma i Frankrike, upp- 

 gaende till 42, hvilka han salunda indelar: 



1. Thrips y 2 arter. 



2. ApJds , med tre afdelningar: 



a) med tva sidobihang vid dndan af abdomen, 

 i form af horn. Spec. I — 25. 



b) med tva sidoknolar vid dndan af abdomen. 

 Spec. 26—32. 



c) utan horn- eller knlJlformiga bihang vid ab- 

 domens anda. Spec. 33 — 37. 



3. Phylloxera , 2 arter. 



4. Aleyrodes y 1 art. 



De specifika beskrifningarna aro i allmanhet alii 

 for korla och ofullslandiga. Ann. tlnlomol. X, p. 157. 



