190 



forhallandet emellan syret i basen och 

 syret i syran, sa fihna vi alt det ej 6f- 

 verensstammer med de oorganiska sallba- 

 sernes fdrhallande, i Jivilka halten af sy- 

 re alltid bestammer den mangd af syra 

 som basen kan matta ;i dessa ater ar sy- 

 ret antingen lika med syret i syran eller 

 mer. Basens formaga att matta syran be* 

 stammes saledes afnagon ting annat, som 

 Dumas och Pelletier icke efiersokt. I 

 ioregaende Arsberattelse (pag. 179) an* 

 forde jag, vid Bussy's analys af niorphin, 

 den formodan att dessa saltbaser vid matt- 

 ning med syror forena sig med en por- 

 tion vatten, hvars syrehalt bestammer de- 

 ras mattningsformaga. ' I detta fall bor 

 denna vattenhalt inga i sal tenia sasom det 

 sker med ammoniakens Salter och atmin* 

 stone fornSgra baser, som utom forenings- 

 tillstand kunna erhallas vattenfria , lata 

 adagalagga sin narvaro och sin quantitet. 

 Jag namde Bussy's analys af morphin, 

 som gifvit kol 69. qvafve 4*5 > v ^ le 6.5 

 och syre 20 °). Efter min berakning bestar 

 den af 36. at. kol, 2 at. qvafve. 4° ^* 

 vate och 8 at. syre. Efter analysen i 

 nyss anforda tabell, beraknad pa* samma 

 salt, bestar morphin af 3 J atomer kol, 

 2 at. qvafve , 4° at * v ^ te oc ^ 5 at. syre, 

 och hela atomen vager 3261, 3 **). Men 

 om nu en atom morphin forenas med eft 

 atom Saltsyra, sa matta 100. d. sallsyra 

 endast 952 d. morphin och 100 d. svaf- 

 velsyra 652.6 d., i stallet att efter direc- 



*) Arsber. 1823. p. 179- 



**) Qvafvet Hr bar taget r|N=- 



