io5 



na sammansattas t. ex. jernhalligt blasyradfc 

 kali,FeCy 2 -h ^KCy*, delas i jernprotocya- 

 nur och kalium-cyanur, da i stallet, ef- 

 ter Gay-Lussacs asigt, sarama fdrening, 

 2 K -f- FeCy 6 , delas i kaliura och en jern- 

 cyanur, som anna icke kunnat framstal- 

 las och som .kanhanda icke gifves. Jag 

 har redan, i fdregaende arsberattelse p. 

 io4, anfort ett slags jernhaltig blasyra, 

 och dess Salter, i hvilka jcrnets och cya- 

 nogens inbordes fdrhallande ar det sam-» 

 ina som i de nyss omtalade, men der sa\ 

 mycket af vatet eller af den andra me- 

 tailen ar borttagit, att, om de sistnamda 

 deri anses vara vanliga cyanurer, ar jer- 

 net forenadt med 3 atomer cyanogen, s§. 

 att formeln blir 2 Fe Cy 3 +■ 3 RCy* (da 

 R betyder den andra metallen). Da des- 

 sa foreningar aro roda och jernets fore- 

 ningar med 3 at. syre, chlor eller iod 

 ocksa aro roda, sa synes den electroche- 

 miska delning som fdrutsatter at. de in- 

 nehalla en cyanur af jern med 3 at. cya- 

 nogen (Fe Cy 3 ) naturligare, an da man 

 anser dem sammansatta af 2 at. cyano- 

 ferre med 3 at. Radical. Da for dfrigt, 

 enligt v. Ittners, Gmelins och Wohlers 

 fdrsdk, ganska manga metaller gifva sig 

 emellan dubbla cyanurer, sa skulle detta 

 i theorien forutsatta en mangd med cya- 

 noferre och acide hydrocyanoferre lik— 

 artade kroppar, hvilka dock kanske icke 

 gifvas i naturen. 



Zeise, hvars markva'rdiga upptackt Egna 

 af xanthogen och dess forbindelser, jag i t6 ™ B }£ m 

 forra arets beraUelse omtalt, har fortsatt svafyti, 



