io3 



lialliga blasyra de sal tenia anstallde, lik- 

 nade jag den vid eit surt salt, hvari eu 

 atom jernoxidul vore forenad med 6 ato- 

 mer blasyra, eller en atom blasyrad jern- 

 oxidul med 4 a& blasyra. Denna liknel- 

 se har tvenne omstandigheter emot sig, 

 forst att detta sura salt verkligen ar en 

 starkare syra, an blasyran i alldeles obun- 

 det tiilstSnd, oeh sedan att det torde va- 

 ra consequentare att antaga vatesyrornas 

 sonderdelning vid foreningen med baser- 

 na , hvarigenom s&ledes inga hlSsyrade Sal- 

 ter gifvas, utan utgoras af foreningar 

 emellan metallerna och cyanogenc E.o- 

 biquet har sedermera vidlyftigt utbredt 

 sig ofver nodvandigheteii att anse dew 

 ifragavarande kroppen for en egen syra, 

 utan att likval af bans raisonnement na- 

 got kan slutas buru ban anser den sam- 

 mansatL Jag bar i larboken i cbemien 

 (2 Delens sednare uppl. p. 706) fram- 

 stallfc de tvenne asigter af denna kropps 

 cbemiska beskafFenhet, till hvilka jag an- 

 sett dess sammansattning loranleda, nem- 

 ligen att den antingen ar ett surt salt af 

 blasyrad jernoxidul, eller en dubbel-cya- 

 nur af vate och jern, i bviiken vate er- 

 satter den metali som med jernet annars 

 skulle hafva gifvit dubbel - cyanur, och 

 som vid denna sura kropps beredning 

 afskiljdes. Man behofver blott kasta ogat 

 pa formeln for denna syras sammansatt- 

 ning Fe Cy 2 + 4 ft 2 Gy> sa sliter den de 

 flasta tvister om dess natur, och det tyc- 

 kes vara sa latt fatlligt, att, da jernet ger 

 dubbla cyanyrer med andra brannbara 



