m 



syaflets foreningsserier. Men ar yal dea- 

 na asigt rigtigare an den, hvari dessa fore- 

 jungar betraktas sasom dubbelsalter? Jag 

 lioppas att framdeles kunna svara derpa. «— . 

 Jag bar, intill dess att fragan kan afgoras, 

 betraktat dessa foreuingar sasom dubbel- 

 Salter och flusspatssyran sasom en syra sam- 

 mansatt af en atom af en supponerad ra- 

 dical med 2 atomer syre. Den mattuings- 

 capacitet jag af aldre forsok harofver fun- 

 nit for flusspatssyran, namligen 72.71 , 

 har jag, vid en fornyad och annu sorgial- 

 ligare undersokning, funnit vara 7^*72* 

 Jag har, idennativa flusspat, som an van- 

 des till mina aldre forsok, funnit omkring § 

 procent phosphorsyrad kalk och phosphor- 

 syrad manganoxidul, af hvilken sistnam- 

 da delta mineral sa ofta har en fargskift- 

 ning i violett. Vid de sednare forsoken, 

 anstalda pa en med yttersta omsorg be- 

 redd kiselfri flusspat, g&fvo 100 d» deraf 

 175 d. gips, hvaraf foljer att flusspat be«* 

 star af. 



Kalk 72. 6775* — 266 

 Syra 27. 322.5 — 100. 

 flusspatssyrans atom vager saledes 267.67 

 d. a. 7.36 mindre an jag forut funnit. 



Den kiselhaltiga flusspatssyran bestar 

 af 100 d. flusspatssyra och 145,76 d. kisel- 

 jord , hvilka bada halla lika quantitet sy- 

 re. Detta hojer halten af syre i kiseljor- 

 den fran 5o. 3 procent, sasom jag fdrut 

 funnit den, tili 5i. 98 ; den fulla ofver- 

 enstammelse som, vid berakning af mine- 

 ralanalyser, synts bekrafta det gamla talet 



K. V. A. Arsb. f&& 7 



