9° 



svafvelsyran , om icke vid en sa hog tem- 

 peratur att en blandning af chlor och svaf- 

 velsyrlighet utvecklas. Rorande det salt- 

 syrade silfrets decomposition af kol, ar 

 det redan af aldre forsok bekant, att den, 

 utan narvaro af fugtighet eller vatehaltiga 

 airmen, icke ager rum. Faraday's in- 

 teressanta forsok *} hafva dess utom till— 

 rackligt adagalaggt, att pa denna vag in- 

 tet for den aldre theorien gynnande re- 

 sultat star att vinna. 

 Xod. lod, som hittills traffats endast i n3- 



gra cryptogamiska hafsvexters aska, och 

 som man fafangt sokt i hafvets vatten , 

 berattas vara funnit af Fuchs i det sten- 

 salt, som brytes vid Hall i Tyrolen **). 

 Detta salt uppioses i vatten och omkristal- 

 liseras, hvarvid iodbundet natrium (hvad 

 jag forut kallat iodsyradt natron) stannar 

 i moderluten , som dessutom hufvudsakii- 

 gen innehaller saltsyrad talkjord. 



Baup har visat att, da iod loses i iod- 

 bundet kalium eller natrium , forut upplo- 

 ste i vatten, sker det i ett bestamdt for- 

 hallande, hvarvid foreningen upptager en 

 gang till sa mycket iod, som den forut inne- 

 holl ***). Ju mera vatten denna losning 

 innehaller, ju langsammare sker foreningen, 

 men den siutar alltid med att upptaga sin 

 fulla halt af iod. Om iodbundet kalium 

 uppioses i lika vigt vatten och iod sedan 

 tillsattes , sa upptager det dubbelt sa myc- 



*) Arsber. 1822. p. 89. 



**) Bucuwers Repertorium B. XIV. p. 276, 



***) Pa anf. stalle p. 4 I7 » 



