88 



vudsakligast verkar pa* vexterna, sa tyo 

 kerman sig hari finna en ledtr^d till ,<iet 

 satt, hvaraf naturen betjenar sig, for att 

 satta detta verksamma element i beroring 

 med vexternas rotter, sorn upphemta de 

 huiVudsakligaste raamnena for vexternes 

 utbildning. 

 Satt att Strontianjord och Barytjord likna 



at Barrt ^WlUMMta till egenskaper sa mycket, att, 

 jord och da de tiUsamman forekomma, det liittills 

 «^W. varit omojligt att skilja dera at med full 

 precision, och att det ofta varit svart nog 

 att upptacka den enas inblandning i den 

 andra. Brande uppgaf att falla deras loa- 

 ning i saltsyra med glauberssalt, sila och 

 profva det genomgaende med kolsyradt 

 natron , som faller kolsyrad strontianjord , 

 i fall denna jord varit blandad med ba- 

 ryt. Smithson har sedan foreslagit ett an- 

 nat satt: man loser jorden i saltsyra och 

 afdunstar en droppa af den concentrerade 

 solution pa en glasskifva, da strontiansal- 

 tets prismer eller nalar liitt skiljas fran 

 barytsaltets riitvinkliga eller sexsidiga laf- 

 lor *). Afven recommenderar ban att smiil* 

 ta det mineral , som man misstanker for 

 en stron Liauhalt, med saltsyrad baryt, 

 losa i alkohol och branna den kokande 

 upplosningen, da lugens roda farg rojer 

 strontanjordem Jug har funuit en ami an 

 method, som biittre uppfyller andamalet 

 uch som temligen val passar att qvan- 

 'ti tali ft atskillja dessa jordarter **). Den be- 



*) Annals of philosophy N. S. Maj 1823. p. 35<v 

 **) K. Vet. Acad. Handl. iSi3 sedn. H.p.342. 



