44 



dessa ljusa moln voro electriska , kunde 

 man med de vanliga electrometrarna med 

 korkkulor icke upptacka minsta spar af 

 fri electricitet; men Hood gorde sig en 

 egen electrometer, pa det satt att han i 

 en dosa af trad upphangde, pa en pigg af 

 koppar, en liten fin n&l af koppar, sa att 

 lion kunde med latthet rora sig i ett ho- 

 ritzontelt plan, likasom en magnetnal, 

 och genom locket pa dosan , som hade en 

 glasskifva, for att se nalens rorelse, led- 

 des en jerntr&d, som stod 8 turn rakt upp 

 ifran dosan och slutades inuti dosan vid 

 nalens hojd; infattningen i locket var iso- 

 lerande. Da nalens ena anda stalldes p& 

 25' till 4<>' afstand fran jerntraden, drogs 

 den under norrskenet alltid till jerntra- 

 den och stadnade der. Var dosan isolerad 

 sa repellerades n&len ater. Da inga norr- 

 sken visade sig blef nalen ororlig. Dessa om- 

 staudigheter be visa att electricitet ar med- 

 verkande , men den synes icke vara narva- 

 rande i ett sadant tillsUind som kan forkla- 

 ra den starka inflytelsen pa magnetn&len. 

 Thienemann, som aren 1820* — 21 up- 

 peholl sig pa Island och der observerade 

 norrskenet *), har af dessa observationer 

 dragit lika resultat, nemligen: 1. No risk e- 

 nets substrat aro latta i atmosferens of re 

 del belagna skyar. 2. Det visar sig lika 

 val sommar och vinter, och existerar af- 

 ven om dagen, fast det da icke kan sy- 

 nas. 3. Det har intet sammanhang med 

 den vaderlek man har att forvanta. 



>) Va. anf. stalle B. i5 p. 5g. 



