3? 



starka syran om en stund och ersattes 

 sedan af samma fordelning som intraffar 

 i utspadd syra. Orsted, som bekraftat 

 dessa forsok, tiilskrifver denna omstan- 

 dighet att t. ex. bly loses trogt i concen- 

 trerad salpetersyra och vismut deremot 

 latt, hvilket i den utspadda ar omvandt *). 



Becquerel *£) har aiistaJlt &tskilliga Pre«- 

 ganska intressanta ron ofver den electri- jjJJ^JJJ, 

 citet, som uppvackes genom tvanne olika citct. 

 kroppars tryckning emot hvarandra, och 

 som dervid foljer andra lagar an con- 

 tacts-electriciteten af tvenne electro-che- 

 miskt olika kroppar. Redan Coulomb ha- 

 de upptackt och med afgoraude forsok 

 bevist, att en hastig tryckning gor krop- 

 par electriska. Dessaignes utgaf sedan 

 aren 1811 och 1812 flera undersokningar 

 ofver kroppars electriska tillst&nd genom 

 beroring och genom varmets inflytande 

 dervid, samt visade att en mangd olikhe- 

 ter intraffa, for hvilka ingen theoretisk 

 grund kunde framletas. Sedan fann Hauy 

 att n£gra mineralier, och fram for andra klar 

 kalkspat, blifva , genom tryckning emel- 

 lan fingrarna , starkt och lange electriska. 

 Becquerel har funnit att denna egenskap 

 ar allman, men uppenbarar sig endast 

 da kropparna aro isolerade. Han begag- 

 nar till sina forsok sm& skifvor af J till 

 \ turns diameter, fastade vid handtag af 

 lack. Ar blott den ena af dessa skifvor 

 isolerad, sa" markes ocksa electriciteten 



*) Annales de Ghimie et dePhysiqueT.XXIp.36i. 

 **) Annates de Ghimie etdePhysiqueT.XXU.p.t, 



