'97 



ter hvars absorbtion han f3r den aim. 

 luften qvar i klockau och mater den. 

 Sedan anvander han samma ror och mas- 

 san till lika volum i flera analyser efter 

 hvarandra, (roret boll ofta anda till 12 

 gSuger), och vet da alltid hnru mycket 

 skall afdragas for luft. Han synes dock 

 icke bafva ihogkommit, att decomposition 

 vanligen alltid borjar pA bekostnad af 

 luftens syre i roret. Roret upphettas 

 emellan kol, men blir icke sa hett att 

 det af qvicksilirets mottryckning utblases, 

 d. a. massan blir icke glodgad tvart ige- 

 nom. Ftygtiga kroppar inlordes i en li- 

 ten glas-kula med fin spets, vagdes i 

 den och inlades sedan i boltnen af roret, 

 hvarefter delta fylldes med kopparoxid. 

 For att hindra afdunstning, tapptes kulans 

 oppning med en atom vax. Detta ar en 

 val uttankt method till flyktiga kroppars 

 analys, om vaxatomen afdrages. De ana- 

 lytiserade amnena hafva icke blifvit un- 

 derkastade n&gon sarskilt reningsprocess, 

 deras mattningscapacitet ej undersokt, 

 inga omsorger tagna for deras befrielse 

 fr&n chemiskt bundet vatten, hvars syre 

 och vate alltid med inga sasom elemen- 

 tara best&ndsdelar; med ett ord alia de 

 forsummelser iiro begihigna, som mojligen 

 kunna begSs, ocksS liknar bans resultat 

 icke n&got af dem som erhallits af andra 

 p& samma kroppar. Under sa beskatfade 

 ornstandigheter forvandlar han de furfna 

 talen till atomer. Han shitar sitt arbete 

 med en analys af jernhaltig blasyra, och 

 af blodlutssalt, hvarvid hans resultat ut- 



