306 



yelsyra, hvilket svarar emot i.p syrehalt 

 i de oorgauiska baserna. Feneuixe bar 

 fuanit, att denna saltbasis ger basiska Sal- 

 ter, och att, i det svafvelsyrade, syran 

 upptager i ganger sa mycket basis, som 

 i det neutrala. Han gissar afven till ett 

 surt salt, som ban dock icke synes bafva 

 undersokt. 

 Gailap- Det fir en bekant omstandighet att 



och S ^J?-§ a ^^P^ es y ra ' e ^ ter foregangen mattning 

 min. med en saltbasis, sardeles om denne ra- 

 der, sonderdelar luften, upptager dess syre 

 och blir forst gron, och derefter brun 

 och slutligen nastan svart. Dervid upp- 

 iommer ett amne, som, att domma af 

 de fiesta dess egenskaper, mycket liknar 

 det brungula mull-extractet i humus. 

 Dobereiner past&r *) att detta amne ar 

 ulmin och, med en honom egen lattsin- 

 nighet i bestammandet af kroppars ato- 

 mistiska sammansattning, flnner han det 

 vara lika sammansatt med myrsyran. Om 

 likval D6beretner p& detta stalle med ul- 

 min forstar det egna amne, som finnes i 

 atskilliga tradslags saf (alburnum) och 

 som i synnerhet i myckenhet erhalles 

 ur almens bark, sa bar han oratt. Detta 

 amne ar losligt i vatten, som deraf blir 

 simmigt, det ar icke fargadt, eller om 

 losningen har farg, tillhor den icke ul- 

 min, och det utgor det fodande amnet 

 i det barkbrod, som nyttjas i norra de- 

 len af Dalarna, och ar orsaken till det 

 formanliga anvandande man i Smaiand 



" 



*) BiicHNERs Repertoriiim. B. XV. p. 4'& 



