2IO 



las i vat vaderlek, Med de alkaliska jord- 

 ar tenia ger den losliga, kristalliserande 

 Salter. Med oxider af bly, nickel, tenn, 

 zink , uran, koppar, siifver , platina oeh med 

 qvicksilfveroxidui ger den olosliga eller 

 sv3rl6sta foreningar. Dessa Salter falla 

 jernoxidsalter alldeles sasom bernstenssy- 

 rade Salter. 

 Manna- Vogel fann, vid en undersokning af 



»ocker. Sdleri-blad (Apiurn grave'olens), ett eget 

 sockerartadt amne, som ban igenkande 

 for mannasocker, eller sa kallad. marmit. 

 Farska bladen utprassades, saften koktes 

 ocb afsilades fran coagulum , hvarefter den 

 afdunstades till syrupsstadga, ocb utkok- 

 tes flera ganger med alkobol, som kok- 

 bet fransilades, under bvars afkylning 

 mannasockret anskjot *). En centner 

 friska blad gSfvo ett skalpund renadt 

 mannasocker. Vid jemforelse med det 

 af manna, forboll det sig alldeles lika , 

 kunde ej bringas i jasning, lat gjuta sig 

 i kakor till manna tabulata och hade 

 samma laxerande egenskap, som vanlig 

 manna. Dessutom fann Voget, i dessa 

 blad en flygtig olja, som ar orsaken till 

 deras lukt, en fet olja, ett gelatinerande 

 amne, som ban liknar vid bassorin, gum- 

 mi , extractifamne ocb slutligen en icke 

 obetydlig portion salpetersyradt kali. I 

 roten af selleri bade, redan fore Vogel, 

 HiiBNER funnit mannasocker , bvilket den- 

 ne likval anser vara vanligt socker, fore- 

 nadt med extractifamne **}. I bladen af 



*) Pa anf. stalle B. 7. p. 365. 

 *•) Pa anf. stalle B. 8. p. a35. 





