3ig 



klara bakgrunden mot hvilken de projici- 

 cradcs. — Formcln for beiaknandet af 

 stjernljusets kiarhet j, da solljuscts S i, 

 vid afstandet x fran jorden, da\ Sirii af- 

 stand = i , blir 



lOg. J = -— • 0,0005432077. X y 



ljusstyrkan ar deremot klarheten multi- 

 plicerad med stjernans apparenta yta och 



y 



forh&ller sig s&som — . */. 



x- 



Jag bar i mina forra arsberattelser 

 redan haft tillfalle att anmarka den for- 

 del man lofvat sig af en narmare bekant- • 

 skap med vara telescopiska planeter, hvil- 

 ka (i forbigaende sagt) Herschel, enligt 

 en annan astronoms yttrande , larer be- 

 Iraktat alideles sasom sma fick-planeter, 

 da ban gaf dem den misslyckade benam- 

 aiingen asteroiderj emedan de till utseen- 

 det sa latt kunde forblandas med de min- 

 sta fixstjernorna. •— « Vi veta att Gauss, 

 genom pcrturbationerna pa Pallas, funnit 

 Jupiters massa olika med den som Laplace 

 determinerat. — Nicolais sednare berak*- 

 ningar till forbattrande af Junos ban-ele^^ 1 ^ 

 menter visa ocksS, att namnde massa bor Junos 



1 , r ,, bana; 



Vara — — • — - densamma, som feller nara en ocfr 



1053,924 1 ; ■ 1 *> samma 



Gauss latt ur Pallas-theorien) for att &- planets 

 stadkomma basta ofverensstanimelsen i al- ohk J 

 Ja de 1 5 Juno-oppositionerna, som nlnvit den. 

 observerade fran Sept, 1804 tills i Jan. 

 1823. — Likval, om man fran sjelfva 



*) Astr. Jakrb. 1826, p. no. 



