3i6 



om verlds^mdens materiela tillstand, 

 Vi ha i det foregSende omnamnt, hum 

 en andring i de storande massornas frAn 

 ajnnat hall deducerade varden mojligen 

 skulle kunna till 6'fVerensstammelse sam- 

 manpara de sma pianeternas elemeuter 

 med observationernas fordringar, men att 

 en sadan ej ensam vore tiih acklig vid 

 comet- observationernas forlikning med 

 theorien, foljer obestridligt af Enckes sed- 

 naste undersokningar **). 



Vid bestammandet af periheliska tids- 

 momentet 1822, som sa* nara sammanloll 

 med det eftera't yerkligen observcrade, 

 hade en empiriskt funnen mot tidens 

 qyadrat proportionel correction redan 

 hlifvit anvand, hvars gillighet saledes 

 Jycktes ega nSgon del i calculens sannfar- 

 diga forutsagelse. En sadan mot tidens 

 qvadrat proportionel epoch-correction star 

 ater i forening med en mot tiden pro-^ 

 portionel tillvaxt i medel-rorelsen , och 

 fianvisar derigenom sjelf pa mojligheteu, 

 att kunna forklaras. Anda fran Newton 

 jtill Laplace hafva nemligen flerc bland 

 de skarpsinnigaste malhematici sjsselsatt 

 sig med inflytelsen, som nagon i verlds- 



*) Astr. Jahrb. j8i3, p. 124.— Efter Kef- 

 LERska Jagarna beraknad kan ej heller for 

 cometen 181 1 erhallas nagon barm , som 

 pojaktigt intratfar med observationcrna , 

 hyijket synps bevisa, att en oiurmodad kraft 

 afven bar jnblandat sin yerkan pa comet- 

 massaps rprelser? — Se Untersuch-imgeii irber 

 dip Bahn des grpssen Cometen voni Jahre 

 181 1, von F. W. A. Argelander, Konig*- 

 berg 1823 pag. 76, 77. 



