^34 



Mu«tci- Ju mera phenomenen synas adagalagga, 

 forkia -™ att nerverne verka genom formagan att 

 rad gc- uppvacka och leda electriska strommar af 

 V erkan lika art nied den som ager rum emellan 

 ■ »f en den electriska stapelns forenade poler, 

 ctrisk ju mera uppmarksamhet fortjena alia for- 

 «u-om. S ok att med nyckterket anvanda var an- 

 nu ofullkomliga kannedom om detta mag- 

 tiga agens i naturens stora och sma ope- 

 rationer, till forklarande af naturpheno- 

 menen, Ett sSdant anvandande deraf har 

 nyligen blifvit gjordt af Prevost och Du- 

 mas till forklarande af musklernes con- 

 traction *). De tro sig hafva funnit alt 

 nervandarna, i stallet att slutas i muskel- 

 fibern, inga" deri ratvinkligt mot kottra- 

 dens langddirection och , sedan de passerat 

 igenom muskeln, vanda de om, ga igenom 

 kottradarna pa ett annat stalle och ater- 

 forena sig sedan med den flata hvarifran 

 de utgatt. De anlaga nn en electrisk strom 



fenom nerverna, hvarvid, genom det be- 

 anta electromagnetiska tillstandet hos le- 

 dare, den utgaende och den atergaende 

 delen af nervtraden, som fora electriska 

 stromen i motsatt rigtning, attrahera hvar- 

 andra, hvaraf muskelfibern maste krusas 

 i zigzag , likt vecken pa ett kras , och mas- 

 san af muskeln blifva tjockare och kortare. 

 Den lelVande kraften i muskeln vore sSledes 

 den electromagnetiska attraction emellan 

 de nerver, som leda EE i motsatt rigt- 

 ning, och muskelfibern ar sa godt som 

 en dod medverkare till forkortningen af 



•) Pa anforda stalle. N:o 137 och 128. 



