236 



de pa delta salt fas tat sig i alia rigtuin* 

 gar vid hvarandra , inslanga de det Jar- 

 gande skalet emellau sig och biodet stel- 

 nar forst, men i mon som sammanhangs- 

 kraften genom det minskade afstandet 

 emellau kulorna 6kes, sammandrages coa- 

 gulum, och blod vattnet, som forut deri 

 var insugit, utpressas. 



Fargamnet ar efter Prevost och Dumas, 

 olosligt i vatten, och bortskoljes fran blod- 

 Lakan, utan att, annorlunda an i cmulsiv 

 form, upptagas af vattnet, det gar val 

 genom nltrum, men sjunker, om vatskan 

 lemnas i hvila, och de pasta att denna 

 erfarenhet, olik hvad man forut trott, 

 harrorer deraf att andra chemister ej nn- 

 dersokt fargamnet i sitt rena tillstand. • — 

 I detta hanseende tror jag mig dock bo- 

 ra bestrida deras anforande. Blodets farg- 

 amne ar losligt i vatten i alia fdrhallanden, 

 a f veil efter torkning, om det ej var forut 

 coaguleradt; men om fargamnet ar Man- 

 dadt med en portion agghvite, som tilli- 

 ka loser sig i vattnet, d. a\ om fargam- 

 net icke var sa val som mojligt befriadt 

 fran vidhangande serum, sa. far man en 

 emulsionslik upplosning, som gar genom 

 filtrum, men hvarur det mesta af fargam- 

 net sjunker pa langd, under det att en 

 liten del verkligt upploses i vatskan och 

 ger den en ringa farg. D. och P. anse farg- 

 amnet vara en forening af animaliskt 

 amne (kanske agghvite) med jernoxid. 

 Bevis for denna mening och mot de man- 

 ga jag funnit pa motsatsen af deras for- 

 modan hafva de ej annu an fort. 



