269 



sokt de Tyrolska bergen *) och af denna 

 undersokning dragit atskilliga slutsatscr, 

 som fortjena uppmarksamhet. Efter v. 

 Buch's asigt hvila de Tyrolska alperna i 

 allmanhet pa en till fargen mork berg- 

 art, som innehailer mycket pyroxen, 

 hvaraf den liar sin farg och som han, der- 

 fore kallar pyroxen-porphyr. 6 Tver den- 

 lie ligger en rod porphyr, derefter kora- . 

 mer en rod sandsten (rothes todies lie- 

 gendes), sa en snackrik kaiksten och slu-j 

 teligen en kornig bitterspath (dolqmit)., 

 som ieke innehailer synbara organiska 

 lemningar. Desse bergarter ligga emed- 

 lertid icke i reguliera lag ofver hvaran- 

 dra, utan alia aro brutna och vanda, stun- 

 dom pa det mest bizarra satt, sa att ett , 

 lag , som pa ett stalle ligger ofver, kan 

 pa ett annat stalle hafva kommit mer 

 eller mindre att ligga under. Orsaken 

 till dessa brytningar firmer man i pyro- 

 xe'n-porphyren. Den borer till de berg- 

 arter , som bar omisskannliga spar af vol- 

 canisk harkomst, och i den tuft, hvartill 

 den pa mSnga stallen ofvergar, finner 

 man de flera zeolitharter fran Tyrolen, 

 analcim, apophyllit, rod stilbit, som aro 

 sa allmant kanda. Genom undersokning 

 af denna porphyrs lage pa en mangd stal- 

 len, bar voif Buch sokt adagalagga, att 

 den, genom underjordisk kraft, blifvifc - 

 uppskjuten, lyftat och sonderbrutit p& 

 jna*ngfaldiga satt de ofvanliggande lagren, 



*; Annates <fe CLinire et de Physique T. XXIU 

 p. 3§r. och y. 396, 



