&f6 



sarht pa sina stailen genofntrangt till och 

 mcd dolomiten. Der genorntrangning ej 

 skett , firmer' man ofverallt inuti en kar- 

 iia af den pyroxen-porphyr, som upp- 

 lyftat alperne. Den roda porphyren, af 

 denna valdsamhet till en stor del gru* 

 sad och sonderrifven, bildade sedan deil 

 roda sandstenen, hvars korn hafva para- 

 lella langsidor,. kalklagren braktes, skotos 

 at sidait och dolomiten uppskot i hojden; 

 hyarefter den im ulgor bergens toppar. 

 v* Buch utstrricker denna formation af- 

 ven till do Schweitziska alperna. Betraf* 

 fande dolomiten anser v. Buch denne fir* 

 sprungiigen hafva varit snackforande kalk-* 

 s'ten, som blifvit i alia r'iktningar sprackt 

 och sedan genomtrangd af magnesia, hvar- 

 vid den fatt sitt korhigt kristalliniskat 

 brott. Magnesian gissar v. Buch hafvat 

 uppstigit fran pyroxen, hvaraf den ut- 

 gor en bestandsdel. Denna gissning tat 

 ingen granskning och den horer till de 

 afviknin'gar man stundom lockas att tagai, 

 da erfarenhetens vagmarken pa specula* 

 lioneris fait forloras eller sta for Ialigf 

 atskiijda. • — 

 Apem.i- Hausmaivn bar undersokt den Apen* 

 ninska bergskedjans geognostiska forhal- 

 Janden *). Detta intressanta arbete bar 

 likval, liksom manga andra afsamma slag, 

 for liten vigt lor langt derifran bosatta 

 lasare, for att liar kunna i utdrag upp- 

 tagas. Jag skali saledes noja mig med 



uenia. 



*) Gilbert's Annalen der Physik B, i% p. 307. 

 Gott» Gel. Anzeige ii.- Dec, 1822, 



