28a 



ta lillfalle undersokte lian hojden af den* 

 jia volcans crater, som efter en stortning 

 mattes af De Saussure ar 1770, och ban 

 faun den nu oforandrad, s$dan ban re^ 

 dan ar 1794 fann den. Jrlan visar dervid 

 skilinaden emelian volcanens egentliga cra- 

 ter och den kagla af aska, som under 

 utbrotten bildas och som ofta forandrar 

 siji hojd. Da dessa utbrott, tillagger ban, 

 slutas med ett omnigt askregn, af det uv 

 yolcanen i angform framstortande vattuet, 

 sa nedskoljer detta den stora mangd af 

 damm , som , sedan de fdrra dagarnes tor- 

 ra utbrott, fyller luften och deraf ned- 

 stortar ett grumligt vatten fran bergens 

 sidor, hvilket gifvit anledning till den 

 meningert att volcanen utkastar djigt vat- 

 ten (eruptions boueuses), Orsaken till 

 volcanernas eldphenomen ligger efter v, 

 Humboldt, pa satt Davy gissat , deri 

 att under en skorpa all uraldriga bergar«* 

 ter, sammansatt af oxider, ligger en smalt 

 eller atminstoue bet raassa af dessa oxi« 

 ders radicaler, skyddad fran vidare syr^« 

 sattning, genom det forut oxiderade. D& 

 denna skorpa bar och der brister och 

 vatten intranger pa dessa metaller, syr- 

 satta de sig och alia de pbenomen, som 

 caracterisera volcaniska utbrott, maste 

 deraf blifva en foljd. Denna hypotbes 

 bar nagon ting ganska forledande, Man 

 tycker sig sa latt begripa buru phenome- 

 net pa detta satt kan uppkomma. Eii 

 omstandigbet likval kan man dervid icke 

 sa latt forsta, nemligen localens inskrankt- 

 bet och phenomenets repetition i artusende 



