363 



nadssatt, instinkter samt forhallande till 

 hvarandra och till den ofriga Naturen , men 

 sammanstallningen af Zoologernas bemo- 

 danden i det hela gifver dock del fagne- 

 samma vittnesbord, att deras uppmark- 

 sarnhet allt mer rigtas p& en fullstandi- 

 gare kunskap om foremalen, och alt den 

 lefvande Naturen atervinner den dyrkan, 

 som nagon gang synes varit vand fi an hen- 

 ne sjelf till de liflosa biider konsten ib'r- 

 varat i vara Muse'er. 



Dessa bestandiga tillokningar saga oss 

 tillika, hvad s& manga andra omstandig-' 

 heter afven bestyrka, att ett oberakneligt 

 for&d for nya upptackter annu aterstar; 

 att i denna Vetenskap den tidpunkt annu 

 synes omatligt aflagsen, da en klagan skul- 

 le kunna uppsta ofver svarigheten att oka 

 vart kunskaps-forrad, och att dess narva- 

 rande stallning snarare torde kunna jem* 

 foras med det tidehvarf i Historien, da, 

 efter Columbi forsta vagledning, de omat- 

 liga nya kusterna af en hel verldsdel lago 

 oppna for hvarje seglare, som blott va- 

 gade farden ofver hafvet. Utan ofver- 

 drift torde man ock kunna pasta, att vl 

 af nog m&nga bland Zoologiens omr&den 

 annu kanna endast kusterna, och att de- 

 ras inre, Iikt Afrikas central-lander, hit- 

 tills synts gacka var vettgirighet. 

 ForSn- Till denna Vetenskaps sv&rlosta gator 



dringarkan raknas fragan om de sarskilda orga- 

 Djurens nismernas forsta hemvist, orsakerna till och 

 bemYist-vilkoren for deras utspridande ofver jord- 

 klotet, samt de markvardiga fonindringav 



if 



