388 



dc i vintcrsomn liggande Mammaliers egna 

 organisation; och deras flyttning till syd- 

 Jigare lander, synes, saval enligt resan- 

 des uppgifter som inhemska observation 

 ner, knappt knnna betviflas. Deras vistan- 

 de nara vatten vid deras a*terkomst och 

 flyttning, ar en naturlig foJjd af deras be- 

 hof af vatten- insekter, hvilka de maste 

 uppsoka i den man land-insekterna vid 

 hdstens intrade forsvinna. Vid forsok att 

 halla S valor under vattnet, hafva de ej 

 uthardat langre an andra foglar. •— * Jen- 

 ifer, i sin ofvannamdc afhandling, bar af 

 alia de iakttagelser och forsok ban kunnat 

 samla, likaledes bestyrkt Svalans fiytt- 

 ning* — Ett af honom anstaldt forsok 

 bevittnar deras instinkt att aterfinna och 

 iureda samma bon, som de forr bebott. 

 Han fangade 12 Svalor i sina bon och 

 markte dem pa\ det satt, att ban pa alia 

 afskar sine tSr pa" ena foten, hvarefter de 

 losslaptes. Foljande a" ret fangades flere 

 af dem a nyo och pa samma stalle. Sed- 

 nare gaf man ej mera nSgon uppmark- 

 samhet derat, da" handelsevis, efter 7 ars 

 forlopp, en katt ertappat en af dessa mark- 

 ta Svalor. *— Ett vida alldre, men foga 

 bekant, bevis i samma amne,anfor redan 

 Roesel i sin Insecten-Belustigung. En viss 

 Hr. Frisch i Berlin fangade om hdsten na- 

 gra Svalor i sina bon, och knot om de- 

 ras ben en trad, fiirgad med en upplos- 

 ning af rpd vattenfarg. Foljande varen 

 aterkommo samma SvaJor i sina bon, och 

 fargen i de fastknutna tradarne fanns af- 

 ven qvar, till ett bevis att dessa svalor 



