6l2 



man gor sig forsakrad att murbruket un- 

 der torkningen ej upphettar sig och svaller. 



Saltan traffas en kalk, som med blott 

 tillsats af sand gifver ett till murning i 

 vatten ratt tjenligt murbruk; utan oftast 

 bander da 4 , att murbruket ej far tillrack- 

 lig tathet for att utestanga vattnet, som 

 latt intranger och upploser kalken. Man 

 ar derfore merendels iiiodsakad att utom 

 sanden tillsatta ett a'mne, som har egen- 

 skapen att gora murbruket ogenomtrang- 

 ligare for vatten. Till detta andamai 

 liafva endast brSnda leror och s&dana am- 

 nen, som genom branning fa dessas egen-. 

 skap att med begarlighet insuga vatten, 

 befunnits ratt verksamma. I synnerhet 

 har brand och finmalen Alunskiffer visat 

 sig vara utmarkt tjenlig hartill. De mur- 

 bruk, i hvilka alunskiffer ingredierar, 

 torka ganska snart och blifva vida har- 

 dare an murbruk af endast kalk och sand, 

 samt motsta vattnets forstorande averkan 

 ganska val afven innan de hunnit att 

 hardna. Om murbruket skall f& dessa 

 egenskaper, ar det likval nodvandigt att 

 till dess beredning ahvanda kalk som in— 

 nehaller frammande bestandsdelar, sasom 

 iorut ar namdt; murbruk af en renare 

 kalk blir sallan sa forbattradt genom till— 

 satts af alunskiffer, att det med sakerhet 

 kan begagnas till murning i vatten. Man 

 har trott att en inblandning af Brunsten 

 skulle gifva murbruk egenskapen att hard- 

 na i vatten; men alia dermed vid Gotha 

 Canal gjorda forsok hafva visat att Brun* 



