54o 



Forf. anmarkte en gang tletta phasnomen afven 

 hos spetsen af blommans spatha. Det fnhiskilj- 

 da vattnet hade en fadd, nagot sleniig smak; 

 blandadt med kalkvatten frambragtes ingen for- 

 andring., men bly-atticka blef deraf grnmlig, 

 och orsakade efter nagon tid en fallning. *77). 



Uti en afhandling om Lof-fallet och dess 

 orsaker har Hr Murray sokt forklara detsam- 

 ma genom en brist pS nodig varme hos tradets 

 saft, hvarigenom de emellan stjelk och blad 

 varande anastomoserande karl omsesidigt sam- 

 mandragas och tillslutas, sarnt bladen till folje 

 deraf affalla. Forf. erinrar ock derom, att Lof- 

 fallningen sker vida ymnigare under natten, 

 dS kylan ar strangare och haftigt inverkar pa 

 vaxterna. *7 8 ). 



Hrr Nees v. Esenbeck sen. & jun., 

 Noggerath och Bischoff hafva framstallt en 

 afliandliug om ett phosphoriskt sken, som blif- 

 vit anmarl.t hos 2:ne arter af Pihizomorpha. — 

 Forfattarne lemna forst en historisk under ra't- 

 telse om de Vaxter, hos hvilka ett sadant sken 

 blifvit iagttaget. Dessa ljus-phsenomen kunna 

 hanforas till foljande classer: 



i:oSpeglande eller aterstralande ljus, i syn- 

 nerhet af manskenet: Lunarice annua? och re- 

 divivce samt JFarsetice clypeatce frons skiljevag- 

 gar aterkasta manens biid vid klara manskens- 

 natter, likasom fr&n en spegel; troligen hafva man- 

 ga glatta och glansande blad samma egenskap. 

 2:0 utbredning af en brannbar atmosphagr, som 

 vid ljuslagans narmande lander sig: Dictamnus 



17?) Regensb. bot. Zeit. 1823. N:o 34 p. 528-536. 

 178) Edinb. Philos. Journ. N:o XVIU. Oct. a8*3. p, 

 0Z7— 23 9- 



