522 



gar, hvilande pa en .gemensam och iSngsluttan- 

 de vidloftig fot, fran hvilken Drifan och flera 

 biickar taga silt ursprung; den hogsta spetscn 

 ligger i ISordost, hvarifran hojden aftager at 

 Syd vast; Foten ar belagd med storre och min- 

 dre snofalt; men if ran 5o46 fots hojd, som har 

 vid 62 ° 16' bredd utgjorde den standiga snd- 

 gransen, var siion sammanhangande allt in till 

 toppen, till en hojd af 2o5{ lot. Snohattans 

 hogsta topp ar 7099 eller 7100 Pariser-fol, 

 som pa 49 fot niira instammer med den af Dr 

 Nauraann uppgifna hojd 7050 fot (Gilb. An- 

 nal. 1822 St. G. s. ic)4)' Fjallet ar 8 J mil 

 bredt; Lougens elf vid Dovre Kyrka ar i44 2 

 lot ofver Ilafvet, och landsvagen pa hogsta hoj- 

 nen af Harebacken 3527fot ofver Hafvet. Sno- 

 hattan bestar af Glimmerskiffer, uti hvilken 

 hvitgra, fmkornig Qvartz har ofverhand, men 

 ar mindre bestamdt skifrig af fattigdom pa 

 Glimmer jemte Qvartzens kornighet; sma silf- 

 Verhvita, glansande Glimmerfjall ligga instrod- 

 da i Qvartzen. — Ibland Djur tager Renen ibland 

 sin vag ofver Fjallet. r Fetrao subalpinus'NUs. 

 traffas ofta vid fjallets fot och Ember iza nivalis 

 iin hogre. I de lagre Fjallvattnen forekomma 

 Sik, Harr och Orlax, men uti de hogsta Fjall- 

 vattnen firmer man blott Orlaxen. — Vid Sno- 

 battans fot finnas af Fjallvaxter blott Ranun- 

 culus glacialis j, Diapenzia., Silene acaulis, Lu- 

 zula arciuita och spicata, Lichen orchroleu- 

 cu$ och divergens, Lecidea diamarta, Pellidea 

 venosuj crocea och aretica Fjalldalarne lysa 

 hvita af Lichen rangiferinus, nivalis ocli cucul- 

 latus; nagot ofver snogransen ser man Polytri- 

 chum septentriouale, Trichostomum lanuginosum 

 och Jungcrmannia julacea. Ofversta toppen sak- 



