20 



vaden som Osfersjon- mSste ofverfaras och af honor- 

 nas sallsynthet torde del bero, alt detfa skadedjur i 

 Sverige icke kunnat foroka sig. Del flyger med 

 samma latthei, som en fogel, och nar del ifrigare 

 forfoljes intar del bojden, och stracker sedan s^ langt 

 ogat kan folja del. All dessa grashoppor oftast visa 

 sig vid Sveriges ostra kusl beror nalurligtvis deraf, 

 alt de fiesta qvarstadna i den trakt der de forst natt 

 land. Manga omkomma i hafvet och uppdrifvas af 

 v§gorna p^ stranden, hvilket forf. flerestades iakltagil. 

 Vet. Akad. Ofvers. 1846, p. 214. 

 AfBiad- Wahlberg har anfort att han under en resa i 



Ostergothland kort fore solnedgangen d. 2 October 

 1846 blifvit varse svarmar af bladloss, hvilka befun- 

 nos tillhora Aphis hursaria, som lefver pa poppel- 

 arter i sarskilda af densamma orsakade punglika ut- 

 vaxter p3 bladen. Ehuru bade djurens mangd och 

 sena framkomst adrog sig Wahlbergs uppmarksam- 

 het, fastade han h'kval mindre afseende derpS till 

 ' dess, genom en skrifvelse fran Apofekaren Lidman i 

 Sodeiielje, underrattelse ingatl, att delta fenomen i 

 vida hogre grad samma dag blifvit iaktiagit i den 

 sistnamde staden. Luften synles der inifran rummen 

 uppfylld liksom af fin sno. Himlen var klar i so- 

 der, i zenith och norr stodo regnmoln, vinden var 

 vestlig men ganska svag och temperaturen +16. Pa 

 eftermiddagen satte djuren sig pA popplar, hvilkas 

 stammar och grenar de betiickte och sa manga ned- 

 folio pa marken, att denna pa nagra ainars omkrels 

 kring traden var till 2 — 3 tums tjockiek ofverholjd 

 af dem. Den foljande dagen var luften mulen och 

 temperaturen nagra grader lagre an forut. Fa djur 

 synles dS Ayga? men p5 popplarnes stammar och 

 grenar suto de hoptals och pa marken qvarlago 

 massorna lefvande. Vetenskaps Akademiens Ofversigl 

 1846, p. 252. 



