155 



Forfallarne beklaga att ingen liitlills bemodat sig all 

 genom jemforelser af de ollka formerna hos fjaril- 

 aggen ulrona huruvida nagon nytla for systematiken 

 kunde hernias fr^n sS beskaffade undersokningar. Ibland 

 de kanda i'jaril-aggen finnas utom de vanligen runda, 

 aflangt runda, cylindriska, halfklolformiga, kagel- 

 och linsformio-a. Man2:a aro vid ena eller bada an- 

 darne aChuggna eller skalforrniga. Deras yla ar of- 

 lasl glatl, underslundom forsedd med regelbundna 

 anaslomoserande intryckningar efter langden och na- 

 gongAng uppsfa genom Ivarsofver lopande intrycknin- 

 gar ell nallikl ulseende. Alia af forfallarne gran- 

 skade agg hafva varit nakna, men enligt Sepp's iakl- 

 tagelser skola aggen lill Episema coerulocephala vara 

 belackla med har. Del synes saledes af hvad forut 

 blifvit anfordt all formskillnaden icke ar obelydlig. 

 Fargen ar merendels hvil, gul, gron, bla, brun och 

 svarl i manga nyancer. Teckningen ar deremol ganska 

 enkel. De flesla aggen aro hell och hallit enfargade, 

 ganska fa bandade eller flackiga. Ibland Dagfjarilarne 

 aro alia kanda agg lillborande Tetrapoder slrimmiga 

 eller ojemna. Hos Sphingides aro de glatla, rundt- 

 aggformiga eller aflangt rundade. Sesiernas agg aro 

 ganska sma, runda, nagol sammanlryckla, -pa ena 

 sidan concava , ofverallt fullkomligl slala. Bombyces 

 hafva dem slala, men for ofrigt olika bildade o. s. v. 

 Nasi aggens yllre form forljenar deras vidfastning och 

 lage en noggrannare uppmarksamhel. Vanliglvis aro 

 de fastade, med ell gummiartadl, i luflen hasligt 

 hardnande amne, vid de vaxler, som komma alt Ijena 

 den blifvande larven lill foda. Undanlag haruli fin- 

 nas likval, I. ex aggen af Hepialus Humuli som 

 laggas Ulan vidare fasle vid humle-rollerna. De aro 

 ganska sma, i borjan hvila, men blifva i luften svarla 

 och likna da sma krulkorn. Alllfor lilen uppmark- 

 samhel anse fiirfaltarne afven hafva blifvit faslad pa 



