159 



vildt vaxande phanerogamernas. Vore delta aniagande 

 rikligl, skulle en larv tillfalla hvarje vaxt. De lar- 

 ver, som endast lefva af Cryplogamer, eller af anl- 

 maliska amnen, aro s3 fa att de icke orsaka nagon 

 belydlig forandring i denna berakning. Mycket olika 

 ar lorfiallandet i verkligheten. Forfattarne upprakna 

 nara 1000 larver och dessa forekomma enligt den 

 demfver uppgjorda forteckningen endast p^ 390 vaxt- 

 "arler. Foihallandet blilVer alllsa son» 5:2 eller med 

 andra ord , mer an halflen af vaxterna aro icke an- 

 gripna af fjaril-larvar, under det de ofriga aro for- 

 sedda med 2 — 3 larv-arter, oberaknadt den betydliga 

 tillokning som en del viixler erhalla genom manga 

 larvers polyphagie. iMan skulle af hvad forut blifvit 

 yltradt kunna formoda , att den kemiska sammansall- 

 ningen af sadana viixter, som icke angripas af lar- 

 verna, vore for dessa obehaglig, men sa forhaller 

 sig icke. Larver aro nemligen kanda som hemta sin 

 naring af de mest narcotiska och giftiga vaxler, s5- 

 som Aconitum, Cicuta virosa, Atropa Belladonna, 

 Datura Stramonium, Daphne, Euphorbia m. fl. De 

 safligaste blad och frukter, afvensom de lorraste vaxler 

 och vaxtdelar, hafva sin inqvartering. Mundelarnes 

 mekaniska sammansattning hos larverna ar sadan att 

 de kunna sondergnaga det hardaste trad. Af hela 

 det kanda antalet larver tillkomma ungefar 0.85 Di- 

 cotyledonerne, O.IO, Monocolyledonerna och 0.05 Aco- 

 tyledonerne. Antages snmma proportion for de lar- 

 ver, som framdeles upptackas, och antalet af lyska 

 Lepidoptera till 300(), sa skulle 2550 lefva af Dico- 

 tyledoner, 300 af Monocotyledoner och 150 af Cryp- 

 togamer. Amentaceernas grupp ar af hela vaxtriket 

 den, som ar rikast pa larver. Eken ensamt tjenbr 

 till foda for nara 200 olika arter, eller en femtedel 

 af alia kanda larver. Bjorken ar dernast rikhaltigast 

 pS larvor och eger en mangd detla trad uteslutande 



