2V2 



kroppen, sS att endasl hufvudet qvarsilter Ann. KnI. 

 II. Ser. II, p. Lxvii. 



RoBf.HT har meddelat flera llpplys^Ini,^'^r rorande 

 del salt hvarpa myrorna bete sig for att atkomma 

 den socker-arlade saft , som bladlossen Inneslnta. Har- 

 vid tillgar salunda att de forra nalkas de sednare nied 

 storsta forsigtighet, sa att man skulle kunna tro, att 

 myrorna fruktade alt krossa bladlossen eller komma 

 dessa alt nedfalla. Myrorna borja harefler att med 

 deras langa antenner sakta vidrora bladlossen, sar- 

 deles pa abdomen. Aro dessa hugade att tillfreds- 

 stalla myrorne, upplyfta de bakkroppen ocb ulsippra 

 en liten droppa af en ofargad och genomskinlig vat- 

 ska, hvilken myrorna bemaktiga sig med den storsta 

 begarlighet. Emedlerlid lyckas icke alltid denna 

 operation lika lall, och myrorna adagalagga da myc- 

 ket lalamod. Offa blifva dessa vanskapsbetygelser 

 ulan foljd, men myrorna lata icke afspisa sig. Hvarje 

 gSng de marka att bladlossen gora den minsta ro- 

 relse med bakkroppen, kasta de sig oi'ver densamma. 

 Ann. So. Nat. III. Ser. Ill, p. 99. 



Stokes har funnit i narheten af Svanudden i 

 Nordvesira Ausfralien myrslackar af en oerhord stor- 

 lek och mycken fasthel. En af dessa var 13 fot hog 

 och nedtill 7 fot bred. De aro byggda af Ijusrod 

 jord , men pa hvad sail denna sammanknadas har icke 

 blifvit beskrifvit. Den var likval sa hard, som tor- 

 kadl murbrnk och en person kunde slalla sig p§ 

 spelsen af myrstackarne ulan att skorpan bracktes. 

 Del ar skada att karakterer pS sjelfva djuret saknas, 

 da bnskrifningen pci boen synes anlyda stor likhet 

 med Termilernas. Discoveries in Australia Vol. I, 

 p, 104. Fror. N. Noliz. XXXIX, p. 26. 



Rorande myrlag i Guyana berallar Schomburgh 

 i sin Journal of an Expedition from Pivama to De- 

 merary, att myrorne under deras vandringar intrangt 



